ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р. Справа№ 910/416/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Смілянський машинобудівний завод"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2020 року (повний текст складено 23.11.2020)

у справі № 910/416/20 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Смілянський машинобудівний завод",

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон",

про стягнення заборгованості у розмірі 110 093,00 грн., -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. ПрАТ "Смілянський машинобудівний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення заборгованості у розмірі 110 093,00 грн. (т.І, а.с.1-6).

1.2. Позовні вимоги, з урахуванням заяви про виправлення описки у позовній заяві, обґрунтовані тим, що відповідач після закінчення дії Договору №1-01/2016 від 01.10.2015 відмовився забирати майно зі зберігання, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з останнього 110 093,00 грн. заборгованості, яка виникла за продовження зберігання майна у період з 01.04.2019 по 10.01.2020 .

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2020 року у справі №910/416/20 у позові відмовлено повністю (т.ІІ, а.с. 117-123).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

2.2. ПрАТ "Смілянський машинобудівний завод" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1 У апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом не взято до уваги надані позивачем докази на спростування тверджень відповідача про недопуск його співробітників на територію позивача.

4.2 Також судом не враховано того, що у постанові від 07.11.2019 р. у справі №910/4562/19 встановлено, що зберігач не відмовлявся від прийняття належного виконання.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1 Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що у нього відсутній обов`язок оплачувати вартість зберігання майно, оскільки воно залишається у позивача у зв`язку з його винними діями. Також відповідач зазначає, що рішенням у справі №925/546/18 визначено спосіб його виконання на відкритому майданчику поза межами приміщення, де воно зберігається з можливістю його завантажити і вивезти силами ТОВ "Спецвагон", а також про те, що невиконання цього рішення зумовлено діями та бездіяльністю позивача.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2020 року, матеріали судової справи № 910/416/20 разом з апеляційною скаргою ПрАТ "Смілянський машинобудівний завод" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Смілянський машинобудівний завод" на рішення Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2020 року у справі № 910/416/20 та повідомлено сторін про те, що розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі: не вчинялись.

7.1 15.01.2021 від ТОВ "Спецвагон" надійшло клопотання про розгляд справи з викликом учасників справи.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 12 ГПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2020 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2027 грн. Таким чином, ціна позову у даній справі складає 54,31 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (110093/2027) та відповідно знаходиться нижче мінімальної межі вартісної характеристики ціни позову які визначають критерії малозначності справи, що передбачені у ч. 5 ст. 12 ГПК України.

7.2 Враховуючи викладене та те, що справа, що розглядається, має незначну складність, не відноситься до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження і ціна позову у цій справі є меншою від 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також враховуючи те, що позивачем не заявлено заперечень проти апеляційного перегляду справи в порядку спрощеного провадження, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи з викликом учасників справи.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1 01.10.2015 між ТОВ "Спецвагон" (поклажодавець) та ПрАТ "Смілянський машинобудівний завод" (зберігач) укладено Договір зберігання № 1-01/2016 (далі - Договір) (т.І, а.с. 8).

8.2. Відповідно до п.1.1, 1.3, 1.4 Договору поклажодавець зобов`язався передати, а зберігач зобов`язався прийняти на строкове, оплатне зберігання "Перелік обладнання та матеріалів замовника", що міститься в Додатку №1, який є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок передачі речей на зберігання: згідно акту приймання-передачі. Місце зберігання речей: вул. Леніна, 67, м. Сміла, ПАТ "Смілянський машинобудівний завод" (у складі цілісного майнового комплексу підприємства).

8.3. Пунктом 2.1 договору сторони узгодили, що плата за зберігання обладнання в період з 01.10.2015 по 01.02.2016 становить 51 100,00 грн.

8.4. Додатковою угодою № 1 від 01.02.2016 сторони визначили, що плата за зберігання обладнання становить 111 790,00 грн. з 01.10.2015 по 01.07.2016 (т.І, а.с. 9).

8.5. Додатковою угодою від 01.07.2016 №2 до Договору сторони доповнили п. 2.1 п.п. 2.1.1, яким визначено, що плата за зберігання обладнання з 01.07.2016 становить 11838,00 грн. на місяць (т.І, а.с. 10).

8.6. Повернення речей із зберігання здійснюється на загальних умовах (відповідно до законодавства), якщо сторони за окремою угодою не домовляться про інше.

8.7. В подальшому сторони визначали чинність вищезазначеного Договору (п. 4.4) на підставі Додаткових угод до нього: від 05.12.2016 № 3 - до 31.03.2017 р.; від 20.03.2017 № 4 - до 30.06.2017 р.; від 30.06.2017 № 5 - до 31.07. 2017 р.; від 31.07.2017 № 6 - до 31.08.2017 р.; від 22.08.2017 № 7 - до 30.09.2017 р.; від 18.09.2017 № 8 - до 31.10.2017 р.; від 27.10.2017 № 9 - до 30.11.2017 (т.І, а.с. 11-17).

8.8. 06.02.2018 відповідач листом № 80 повідомив позивачу, що відповідач готовий повернути майно і просив позивача для цього направити кваліфікований персонал та повідомити інформацію про представників та транспортні засоби (а.с. 24).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. Враховуючи положення п. 4.4. Договору у редакції додаткової угоди № 9 від 27.10.2017 строк дії Договору закінчився 01 грудня 2017 року.

9.2. Повернення речей із зберігання здійснюється на загальних умовах (відповідно до законодавства), якщо сторони за окремою угодою не домовляться про інше (п. 4.2 договору).

9.3. У межах розгляду даної справи до стягнення позивачем пред`явлено заборгованість за збереження майна після закінчення Договору зберігання з 01.04.2019 по 10.01.2020 р. (за 9 місяців) у сумі 110093 грн. із розрахунку (11 838*9=106542 та за 10 днів січня 2020 р. 3551 грн.).

9.4. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.02.2019 у справі №925/546/18 позов задоволено, зобов`язано ПрАТ "Смілянський машинобудівний завод" повернути ТОВ "Спецвагон" майно, яке знаходиться на відповідальному зберіганні і передане за Договором зберігання від 01.10.2015 №1-01/2016 шляхом передачі його Товариству з обмеженою відповідальністю "Спецвагон". Вказане рішення набрало законної сили.

9.5. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.02.2019 № 925/546/18 встановлено, що: "З урахуванням додаткової угоди № 9 від 27.10.2017 строк дії Договору встановлений до 30 листопада 2017 року. Відтак, строк дії Договору закінчився 01 грудня 2017 року. З матеріалів справи вбачається, що після закінчення строку дії Договору ТОВ "Спецвагон" неодноразово здійснював дії, направленні на повернення майна, а саме ПрАТ"Смілянський машинобудівний завод" направлялись листи з вимогою вирішити організаційні питання для вивантаження майна та його демонтажу: від 28.11.2017 № 28/11-1; від 11.12.2017 № 11/12-1; від 26.12.2017 № 26/12-1; від 10.01.2018 № 10/01-2; від 26.01.2018 № 26/01-1; від 31.01.2018 № 31/01-1; від 07.02.2018 № 07/02; від 12.02.2018 № 12-1; від 21.02.2018 № 12/02-1; від 27.03.2018 № 27/03-1; від 11.04.2018 № 11/04.

09.02.2018 ТОВ "Спецвагон" було укладено з приватним підприємством "Юніс-Теп" договір № 8540-01 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автотранспортом, відповідно до умов якого ПП "Юніс-Теп" зобов`язалось здійснити організацію вивозу майна.

У період з 09.02.2018 по 25.04.2018 Приватне акціонерне товариство "Смілянський машинобудівний завод" листами повідомляло Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецвагон" про неможливість технічного вирішення демонтажу через різні технічні причини, які відбуваються на території заводу, а також недопущення представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон" на територію, де зберігається майно. Вищевказаний факт підтверджується Актом недопущення представників ТОВ "Спецвагон" до об`єктів зберігання від 25.04.2018 за № 3. Внаслідок чого, представниками позивача було викликано поліцію, що підтверджується талоном-повідомленням від 25.04.2018 № 748."

9.6. Вказане свідчить про те, що рішенням у справі №925/546/18, яке набрало законної сили встановлено, що строк дії Договору закінчився 01.12.2017 р., а також те, що майно зі зберігання не повернуто в т.ч. з підстав, які залежали від ПрАТ "Смілянський машинобудівний завод".

9.7. 08.07.2019 Господарським судом Черкаської області на виконання рішення від 21.02.2019 у справі №925/546/18 видано наказ (т.І, а.с. 103-106).

9.8. Постановою державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 05.08.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 59694599 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 08.07.2019 у справі № 925/546/18 та встановлено боржнику 10 строк протягом якого рішення підлягає виконанню (т.І, а.с. 107-112).

9.9. Постановою заступника начальника відділу Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 21.11.2019, у зв`язку з наявністю обставин, що ускладнюють виконання рішення та з метою забезпечення належного виконання виконавчого провадження утворено виконавчу групу (т.І, а.с. 120-125).

9.10. 26.11.2019 постановою державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 26.11.2019 за невиконання рішення суду та ігнорування законних вимог державного виконавця на Приватне акціонерне товариство "Смілянський машинобудівний завод" накладено штраф (т.І, а.с. 115-119).

9.11. Відповідно до Акту державного виконавця від 17.12.2019 представник позивача передав, а представник відповідача прийняв частину майна згідно наказу Господарського суду Черкаської області від 08.07.2019 у справі № 925/546/18 (т.І, а.с. 126-127).

9.12. Згідно вимоги державного виконавця № 1357 від 11.01.2020 державний виконавець вимагав забезпечити передачу майна, визначеного наказом Господарського суду Черкаської області № 925/546/18 від 08.07.2019 на 16.01.2020 (т.І, а.с. 120-135).

9.13. Згідно Акту державного виконавця від 16.01.2020 представник позивача передав, а представник відповідача прийняв частину майна згідно наказу Господарського суду Черкаської області від 08.07.2019 у справі № 925/546/18 (т.І, а.с. 130-131).

9.14. Відповідно до Акту державного виконавця від 28.01.2020 передача майна, визначеного наказом Господарського суду Черкаської області від 08.07.2019 у справі № 925/546/18 не відбулась (т.І, а.с. 137-138).

9.15. Відповідно до вимоги Головного державного д виконавця № 29811 від 09.10.2020 у рамках виконавчого провадження № 59694599 від 05.08.2019 з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 08.07.2019 у справі №925/546/18 державний виконавець вимагав забезпечити передачу майна, визначеного наказом Господарського суду Черкаської області № 925/546/18 від 08.07.2019, за межами приміщення, де воно зберігається з наданням представникам ТОВ "Спецвагон" можливості його подальшого завантаження і вивезення з території ПрАТ "Смілянський машинобудівний завод" в строк до 23.10.2020 (т.І, а.с. 141-143).

9.16. Згідно з Актом державного виконавця від 26.10.2020 при виході за адресою, що зазначена у виконавчому документі, а саме: вул. Незалежності, 67, м. Сміла, Приватне акціонерне товариство "Смілянський машинобудівний завод" зачинений, на стук у двері не відчинили, у зв`язку з чим неможливо перевірити виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/546/18 від 08.07.2019.

9.17. Головним державним виконавцем винесено вимогу № 3147 від 26.10.2020 про забезпечення передачі майна, визначеного наказом Господарського суду Черкаської області № 925/546/18 від 08.07.2019, за межами приміщення, де воно зберігається з наданням представникам Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецвагон" можливості його подальшого завантаження і вивезення з території Приватного акціонерного товариства "Смілянський машинобудівний завод".

9.18. Станом на день розгляду справи доказів виконання рішення у справі №925/546/18 повернення майна у повному обсязі за вищевказаним Договором зберігання до матеріалів справи не подано.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1 Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що матеріали справи свідчать, що у спірний період (з 01.04.2019 р. по 10.01.2020 р.) відповідачем вчинялися дії щодо повернення майна, а дії зберігача перешкоджали поклажодавцю виконати свій обов`язок забрати річ зі зберігання, а також з огляду на те, що рішенням у справі №925/546/18, яке набрало законної сили встановлено, що строк дії Договору закінчився 01.12.2017 р., а також те, що майно зі зберігання не повернуто в т.ч. з підстав, які залежали від ПрАТ "Смілянський машинобудівний завод".

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1 Твердження позивача про те, що судом не взято до уваги надані позивачем докази на спростування тверджень відповідача про недопуск його співробітників на територію позивача, спростовуються тим, що обставини щодо не допуску співробітників відповідача на територію, де зберігається майно та про неможливість технічного вирішення демонтажу через різні технічні причини, які відбуваються на території заводу встановлені рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.02.2019 у справі №925/546/18 і вказані обставини мають преюдиційне значення під час вирішення даної справи.

При цьому, колегія суддів зазначає про помилковість тверджень скаржника про те, що у постанові від 07.11.2019 р. у справі №910/4562/19 встановлено, що зберігач не відмовлявся від прийняття належного виконання з огляду на те, що у вказаній постанові, частково задовольняючи позовні вимоги, суд керувався тим, що: "матеріали справи не містять доказів прострочення кредитора чи вчинення поклажодавцем у період з 01.12.2017 р. до 09.02.2018 р. та з 26.04.2018 р. по 31.03.2019 р. активних дій, спрямованих на вилучення зі зберігання майна", також суд керувався тим, що до матеріалів справи не надано доказів пред`явлення до виконання виданого на підставі рішення у справі №925/546/18 наказу.

Натомість у межах розгляду даної справи до її матеріалів надано рішення Господарського суду Черкаської області від 21.02.2019 у справі №925/546/18, яким зобов`язано ПрАТ "Смілянський машинобудівний повернути ТОВ "Спецвагон" майно, яке знаходиться на відповідальному зберіганні і передане за договором зберігання від 01 жовтня 2015 р. № 1-01/2016 шляхом передачі ТОВ "Спецвагон" у місці зберігання (цілісний майновий комплекс) ПрАТ "Смілянський машинобудівний завод" за адресою: Черкаська область, м.Сміла, вул.Незалежності, буд.67 на відкритому майданчику поза межами приміщення, де воно зберігається з можливістю його завантажити і вивезти силами ТОВ "Спецвагон", а також виданий на його виконання наказ та постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.08.2019 щодо виконання наказу у справі №925/546/18, якою встановлено скаржнику десятиденний строк на добровільне виконання такого рішення, а також докази невиконання ПрАТ "Смілянський машинобудівний завод" вказаної постанови у такий строк, що в свою чергу підтверджує те, що у заявлений період саме дії (бездіяльність) зберігача перешкоджали поклажодавцю виконати свій обов`язок забрати річ зі зберігання.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріали справи не містять доказів порушення відповідачем прав позивача на отримання вартості послуг зі зберігання майна, оскільки зобов`язання поклажодавця забрати майно не могло бути виконано через прострочення кредитора, підтверджене у встановленому законом порядку.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.3. Частиною четвертою статті 75 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в т.ч. в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

13.4. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

13.5. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.6. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.7. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.8. Відповідно до ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

13.9. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України).

13.10. За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

13.11. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

13.12. Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

13.13. Частина 2 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

13.14. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

13.15. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

13.16. За приписами ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

13.17. Відповідно до ст. 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

13.18. Згідно ст. 946 Цивільного кодексу України плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання. Якщо поклажодавець після закінчення строку договору зберігання не забрав річ, він зобов`язаний внести плату за весь фактичний час її зберігання.

13.19. Відповідно до ст. 948 Цивільного кодексу України поклажодавець зобов`язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.

13.20. Згідно з ст. 949 Цивільного кодексу України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей. Зберігач зобов`язаний передати плоди та доходи, які були ним одержані від речі.

13.21. Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів чи договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

13.22. Отже обов`язку поклажодавця забрати річ кореспондується обов`язок зберігача повернути річ, що у нього перебуває на зберіганні.

13.23. Відповідно до ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання. Боржник за грошовим зобов`язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2020 року у справі №910/416/20 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Смілянський машинобудівний завод" на рішення Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2020 року у справі № 910/416/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Смілянський машинобудівний завод" на рішення Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2020 року у справі № 910/416/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2020 року у справі №910/416/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Приватне акціонерне товариство "Смілянський машинобудівний завод".

4. Справу №910/416/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 22.02.2021 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко