ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.02.2021 Справа № 905/2124/20

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Індустріальні технології України (місцезнаходження: 50027, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Рокосовського, будинок 1, квартира 12; ідентифікаційний код 36983198)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Старокраматорський машинобудівний завод (місцезнаходження: 84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Конрада Гампера, будинок 2; ідентифікаційний код 05763642)

предмет позову: стягнення 325 638,22 грн., у тому числі:

· 260 000,00 грн. - основний борг;

· 44 591,78 грн. - пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ;

· 8 650,69 грн. - інфляційні втрати;

· 12 395,75 грн. - 3 % річних.

підстави позову: неналежне виконання умов договору підряду №19/02 від 19.02.2019

судовий збір: 4 884,57грн. (сплачено 4 884,58грн.)

Суддя Матюхін В.І.

Секретар судового засідання Романцова О.О.

Представники:

позивача: не з`явився (не викликався);

відповідачів: не з`явився (не викликався).

Товариство з обмеженою відповідальністю Індустріальні технології України звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства Старокраматорський машинобудівний завод 325 638,22 грн заборгованості у тому числі:

· 260 000,00 грн. - основний борг;

· 44 591,78 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 10.05.2019 по 10.11.2019;

· 8 650,69 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за період травень 2019 року жовтень 2020 року;

· 12 395,75 грн. - 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 10.05.2019 по 10.12.2020.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами договору підряду №19/02, а саме несплату за виконані підрядні роботи.

Ухвалою суду від 21.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана сторонам 22.12.2020 і отримана сторонами:

· позивачем (згідно поштового повідомлення) - 05.01.2021;

· відповідачем (згідно поштового повідомлення і за інформацією, яка розміщена на сайті ПАТ «Укрпошта» (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html)) - 18.01.2021.

Ухвалою від 18.01.2021 з метою забезпечення сторонам можливості надати суду відповідь і заперечення, розгляд справи було відкладено на 04.02.2021 об 11:00 год.

04.02.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив провести засідання без участі його представника.

Ухвалою суду від 04.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 18.02.2021 року об 11:00 год.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не заперечив проти позовних вимог, не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, відзив на позов у встановлений судом строк без поважних причин не надав, у зв`язку з чим господарським судом справа на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

19.02.2019 між Приватним акціонерним товариством Старокраматорський машинобудівний завод в особі генерального директора (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Індустріальні технології України в особі директора, який діяв на підставі статуту (підрядник), був укладений договір підряду №19/02.

Укладений між сторонами договір є договором підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфу 1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.2 ст.837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п.1.1 договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку і на умовах, передбачених цим договором, роботи по укрупнювальній збірці сталевоза самохідного на території конвертерного цеху ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Відповідно до ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Як зазначено в п.2.1. договору вартість робіт, передбачених п. 1.1. цього договору (ціна договору), становить 360 000, 00 (триста шістдесят тисяч) гривень 00 коп., в тому числі ПДВ 20% - 60 000, 00 (шістдесят тисяч грн. 00 коп.).

У відповідності до п.11.1 договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2019. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань.

Згідно приписів ст.180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на те, що сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов договору, договір підряду №19/02 від 19.02.2019 вважається укладеним.

Як зазначено в ч.1 ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно п. 4.2 договору «термін виконання робіт за даною угодою - 10 календарних днів з моменту надходження на поточний рахунок підрядника суми попередньої оплати, передбаченою п.3.1.1, цього договору».

Відповідно до статті 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно п. 3.1. договору оплата робіт за договором здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника в наступному порядку:

3.1.1. попередня оплата в розмірі 100 000,00 гривень, в тому числі ПДВ 20% - 16 666,67 гривень протягом 3 (трьох) банківських днів від дати підписання даного договору;

3.1.2. оплата виконаних робіт за вирахуванням суми передоплати, передбаченої п.3.1.1 договору, у розмірі 260 000,00грн., у тому числі ПДВ 20% - 43 333,33 гривень протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів від дати підписання замовником актів приймання виконаних робіт на підставі наданих підрядником рахунків.

На виконання умов п. 3.1.1 договору замовник 07.03.2019 перерахував позивачеві 100 000,00 грн. у якості передоплати.

Як обумовлено в п.4.5. договору виконання робіт підтверджується підписанням сторонами акту приймання виконаних робіт.

Акт приймання виконаних робіт оформляється Підрядником і передається в двох екземплярах Замовникові. Замовник в дводенний термін з моменту отримання акту перевіряє його обґрунтованість, підписує, скріплює печаткою і один екземпляр оформленого акту повертає Підрядникові, або в той же термін заявляє мотивовані заперечення проти підписання такого акту. При невиконанні Замовником вказаної вимоги, сторони визнають роботи виконаними в повному об`ємі, вказаному Підрядником в акті, в строк і з належною якістю, а акт приймання виконаних робіт вважається підписаним Замовником і є основою для оплати у встановлений цим договором строк (п.4.6. договору).

На виконання умов договору підрядник виконав роботи, обумовлені договором, вони були прийняті замовником, що підтверджується актом приймання виконаних підрядних робіт №533-01-04 від 24.04.2019 на суму 360 000,00 гривень з ПДВ.

Роботи виконані підрядником в повному обсязі, належним чином, якісно і в строк, відповідають вимогам Договору, передані ПрАТ «СКМЗ» як замовнику. Акт здачі-приймання підписаний сторонами без зауважень. Підрядником надані Замовнику рахунки на оплату виконаних робіт, виконані податкові зобов`язання щодо реєстрації податкових накладних.

Таким чином, з урахуванням п. 3.1.2 договору, останнім днем сплати виконаних робіт за актом приймання виконаних робіт від 24.04.2019 (з урахуванням вихідних, святкових і неробочих днів) є 10.05.2019.

Однак, в обумовлені п. 3.1.2 договору строки відповідач залишок суми у розмірі 260 000,00 грн., з урахуванням сплаченої передоплати, не сплатив, у зв`язку з чим позивач з метою досудового врегулювання спору 11.09.2020 направив на адресу останнього претензію №239д від 10.09.2020 з вимогою сплатити вказану заборгованість. Претензія була отримана Відповідачем 15.09.2020 р., про що свідчить Повідомлення про вручення поштового відправлення та інформація, за трек-номером відправлення №537, з офіційного сайту АТ "УКРПОШТА".

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до приписів ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно приписів ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на те, що відповідач не довів факту оплати виконаних робіт за договором підряду №19/02 від 19.02.2019, господарський суд вважає позовні вимоги щодо стягнення заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас, позивачем до стягнення з відповідача на підставі п.7.4 договору заявлено пеню у розмірі 44 591,78 грн. за період з 10.05.2019 по 10.11.2019.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Ч.2 ст.343 Господарського кодексу України обумовлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ст.4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.

Відповідно до п.7.4. договору у разі порушення замовником строків оплати робіт, він сплачує підряднику пеню в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Таким чином, з урахуванням умов договору і вимог чинного законодавства пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 11.05.2019 по 10.11.2019 від суми боргу 260 000,00 грн. становить 44 121,65 грн.., позивачем заявлена більша сума - 44 591,78 грн.

Також позивачем до стягнення заявлено інфляційні у сумі 8 650,69 грн. та 3% річних у сумі 12 395,75 грн.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

Інфляційні за прострочення виконання грошового зобов`язання за період травень 2019 року жовтень 2020 року від суми боргу 260 000,00 грн. становить 8 650,69грн., позивачем заявлена така ж сума.

Сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 11.05.2019 по 10.12.2020 включно від суми боргу 260 000,00 грн. (за формулою: сума 3% річних = С х 3 х Д / 365 / 100, де: С - сума основного боргу, Д - кількість днів прострочення) становить 12 373,00 грн.., позивачем заявлена більша сума - 12 395,75 грн.

Зауважень щодо здійснених позивачем нарахувань на основну суму заборгованості відповідачем не заявлено.

Зважаючи на те, що відповідачем доказів сплати основного боргу, а також здійснених позивачем нарахувань (пені, 3% річних і інфляційних втрат) не надано, господарський суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню:

- у повному обсязі щодо основної заборгованості і інфляційних втрат;

- частково (з огляду на помилковість розрахунків і невірне визначення дати початку прострочення) щодо 3% річних і пені.

Приписами ч.10. ст.238 Господарського процесуального кодексу України передбачено: «Суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу».

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, відповідно до ст.129 Господарського кодексу України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 611, 612, 625, 837, 843, 882 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193, 231, 232, 343 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.210, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 з подальшими змінами і доповненнями), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково у сумі 325 145,34грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Старокраматорський машинобудівний завод (місцезнаходження: 84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Конрада Гампера, будинок 2; ідентифікаційний код 05763642) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Індустріальні технології України (місцезнаходження: 50027, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Рокосовського, будинок 1, квартира 12; ідентифікаційний код 36983198) 260 000,00 грн. основної заборгованості, 44 121,65 грн. пені, 8 650,69 грн. - інфляційних втрат, 12 373,00 грн. 3% річних, 4 877,18 грн. 4 877,18грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Нарахування інфляційних втрат і 3% річних здійснювати до моменту виконання рішення з урахуванням приписів ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Остаточна сума інфляційних втрат і 3% річних у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 19.02.2021.

Суддя В.І. Матюхін