ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

25 лютого 2021 року м. ХарківСправа № 922/3228/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський кабельний завод" (вх.№4474) про скасування судового наказу від 19.01.2021 року

за позовом В.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області (61098, м.Харків, Григорівське шоссе,52) в інтересах держави, в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області (61166, м. Харків, вул.Бакуліна,6)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський кабельний завод" (62414, Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Пушкінська, 20, літ."В-2")
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

В.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський кабельний завод" , в якій просить суд:

стягнути з ТОВ «СЛОБОЖАНСЬКИЙ КАБЕЛЬНИЙ ЗАВОД (, адреса: 62414, Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Пушкінська, 20, літ. «В-2») на користь держави збитки, заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у загальній сумі 412 250,67 грн. на р/р ИА0020451 Липецької сільської ради (УК у Харківському районі Харківської області, , код бюджетної класифікації 24062100, банк одержувач - Казначейство України, код банку 899998),

стягнути з ТОВ «СЛОБОЖАНСЬКИЙ КАБЕЛЬНИЙ ЗАВОД (, адреса: 62414, Харківська область, Харківський район, с. Липці, вул. Пушкінська, 20, літ. «В-2») судовий збір за подання даної позовної заяви у сумі 6183,77 грн., які перерахувати за таким реквізитами: Харківської обласної прокуратури, код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

Судові витрати покласти на відповідача та стягнути за такими реквізитами: прокуратура Харківської області, код 02910108. банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.12.2020 у справі №922/3228/20 позов задоволено.

19.01.2021 року Господарським судом Харківської області видано відповідні накази .

Відповідач із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, та 18.02.2021 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, яка надійшла до канцелярії господарського суду Харківської області 21.01.2021, про що свідчить інформація з автоматизованої системи документообігу суду.

23.02.2021 до господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський кабельний завод" (вх.№4474) про скасування судового наказу від 19.01.2021 року.

Відповідно до положень ст. 160 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання (ч. 3 ст. 328 ГПК України).

Окрім цього за приписами частини 3 статті 169 ГПК України заяви, клопотання і заперечення подаються і розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Водночас, за приписами ч. 2 ст. 170 ГПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Проте, як встановлено судом, боржником жодних доказів на підтвердження направлення заяви про скасування судового наказу від 19.01.2021 року на адресу інших учасників справи до останньої не додано.

Суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства і окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Таким чином, зазначені вимоги до заяв, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом свої порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

Таким чином, неотримання учасниками справи копії заяви про скасування судового наказу порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє учасника справи можливості своєчасно ознайомитись з відповідними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Згідно ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За наведених обставини, оскільки заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський кабельний завод" (вх.№4474) про скасування судового наказу від 19.01.2021 року не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає за необхідне повернути вказану заяву та додані до неї документи без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 232, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1.Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський кабельний завод" (вх.№4474) про скасування судового наказу від 19.01.2021 року з доданими до неї документами повернути заявнику без розгляду.

2. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 25 лютого 2021 року

Суддя О.О. Присяжнюк