УХВАЛА

24 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 910/15926/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В. - головуючий, судді - Кібенко О.Р., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро»,

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Борисенко І.І.)

від 11.06.2020,

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Разіна Т.І.)

від 21.10.2020,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравіт Агро»

про тлумачення умов договору,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2020 ТОВ «Інкріс-Агро» звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 у справі №910/15926/19 до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 04.02.2021 касаційну скаргу ТОВ «Інкріс-Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 у справі №910/15926/19 залишено без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у касаційній скарзі не було зазначено конкретної підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав). При цьому, скаржник посилався на висновки, викладені у постановах Верховного Суду, проте чітко не визначав, який саме висновок та щодо застосування якої саме норми права у подібних правовідносинах, викладений у постановах Верховного Суду, не враховано судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваного рішення та не зазначав норму права, єдину практику застосування якої необхідно врахувати/сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та не обґрунтовував, в чому полягає непогодження із ним, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень та виконанням вимог процесуального закону.

17.02.2021 до Верховного Суду від відповідача надійшло клопотання про усунення недоліків. В обґрунтування підстав касаційного оскарження, скаржник посилається на пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначає що судами попередніх інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосовано статтю 213 Цивільного кодексу України без урахування висновку, викладеного у постанові Вищого господарського суду України від 20.07.2017 у справі №905/2432/16.

Проте, суд зауважує, що посилання на висновки, які були зроблені Вищим господарським судом України у його постанові є безпідставним, оскільки у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду (Верховного Суду України), в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу). У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований саме у постанові Верховного Суду (Верховного Суду України), а не в постанові Вищого господарського суду України, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці.

Статтею 292 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, тобто суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг.

Згідно з частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до приписів статті 292 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Копія ухвали про повернення касаційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами, а касаційна скарга залишається в суді касаційної інстанції.

Отже, Касаційний господарський суд зазначає, що ТОВ «Інкріс-Агро» недоліки касаційної скарги не усунуто.

Враховуючи викладене, касаційна скарга ТОВ «Інкріс-Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 у справі №910/15926/19 підлягає поверненню на підставі статті 174 та частини 5 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 та постанову Пів-нічного апеляційного господарського суду від 21.10.2020 у справі №910/15926/19 повернути без розгляду.

2. Копії цієї ухвали надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю «Інкріс-Агро» та іншим учасникам справи, додані до скарги матеріали та копію касаційної скарги повернути заявниці.

3. Оригінал касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

4. Копію касаційної скарги залишити в матеріалах справи №910/15926/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Л. Стратієнко

Судді О. Кібенко

І. Кондратова