УХВАЛА

м. Київ

22.02.2021Справа № 910/2598/21
Суддя Шкурдова Л.М., розглянувши

заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Ап Марін"

про забезпечення позову

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ап Марін" подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити Акціонерному товариству "Українська залізниця" здійснювати списання з особового рахунку: НОМЕР_1 Товариства з обмежено відповідальністю «АП Марін» штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня), нарахованих за невиконання Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеного між Акціонерним товариством "Українська залізниця" і Товариством з обмежено відповідальністю "АП Марін".

Заява про вжиття заходів забезпечення позову мотивована наступними обставинами.

19.06.2020 між ТОВ «АП Марін» та AT "Укрзалізниця" було укладено Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом за умовами, якого встановлено ставку плати за використання вагонів перевізника по території України в розмірі 1136,00 грн. без ПДВ за один вагон зерновоз на добу.

Предметом даного договору є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах Перевізника, вагонах залізниць інших держав та / або вагонах Замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

Ставка плати за використання одного вагону-зерновозу Перевізника згідно послуги довгострокових вагонів (Додаток 1-8 до Договору) на момент укладення Договору становила: 12 місяців 584.00 грн./доба без ПДВ, 11 місяців - 617,00 грн./доба без ПДВ, 10 місяців 649,00 грн./доба без ПДВ, 9 місяців - 682,00 грн./доба без ПДВ.

Позивач направив відповідачу через АС «Клієнт-УЗ» Замовлення на отримання послуги довгострокових вагонів №39882242/2020-00003 від 25.06.2020 року і №39882242/2020-00078 від 25.08.2020 року із зазначенням щомісячної кількості замовлених ним під навантаження власних вагонів-зерновозів перевізника.

02.07.2020 року відповідач через АС «Клієнт-УЗ» надіслав позивачу повідомлення про погодження Замовлення на отримання послуги довгострокових вагонів з щомісячною № УЗ-39882242/2020-00004 кількістю рухомого складу 94 вагонів-зерновозів Перевізника на протязі 9 місяців починаючи з 01.07.2020 р. зі ставкою плати за використання вагону Перевізника у сумі 682.00 грн./доба без ПДВ.

20.10.2020 року за № УЗ-39882242/2020-00098 відповідачем додатково направленого раніше Повідомлення від 25.06.2020р. №39882242/2020-00003 повідомив про зниження ставки плати за використання вагону Перевізника при наданні послуг перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника на період з 20.10.2020 до 18.11.2020 у розмірі 650,00 грн.

27.08.2020 року відповідач через АС «Клієнт-УЗ» надіслав позивачу повідомлення про погодження Замовлення на отримання послуги довгострокових вагонів з щомісячною № УЗ-39882242/2020-00079 кількістю рухомою складу 166 вагонів-зерновозів Перевізника на протязі 12 місяців починаючи з 01.09.2020 р. зі ставкою плати за використання вагону Перевізника у сумі 584,00грн./доба без ПДВ.

Такі умови давали можливість Позивачу, як клієнту за Договором, взяти на себе зобов`язання по здійсненню замовленої кількості відправлень щомісяця, протягом узгодженому періоду.

Починаючи з вересня місяця 2020 р. філія «Центр транспортної логісти відповідача шляхом оприлюднення на своїй Інтернет сторінці нових редакцій публічного Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом почала зменшувати базову ставку плати за використання вагону-зерновозу перевізника яка зафіксована на рівні 650,00 грн/доба без ПДВ до кінця 2020 року.

Перегляд ставки плати за використання вагону-зерновозу Перевізника згідно послуги довгострокових вагонів по укладеному позивачем Додатку 1-8 не відбувся. Оголошення відповідача щодо систематичних змін базової ставки, плати за використання вагону-зерновозу Перевізника та вартості даного вагону розміщенні на Інтернет сторінці філії «Центр транспортної логістики» відповідача. Оголошення датовані наступними датами: 10.12.2020 р., 17.11.2020 р., 13.11.2020 р., 19.10.2020 р., 04.09.2020 р., 20.08.2020 р.

Рішення AT "Укрзалізниці" щодо зміни ставки плати за використання вагону-зерновозу призвели до фактичного взяття ТОВ "Ап Марін" збиткових довгострокових зобов`язань з виконання планів перевезення та одностороннє застосування штрафних санкцій AT "Укрзалізниця" до Позивача за обставин неможливості її виконання.

При цьому, така свідома зміна ставки плати за використання вагону-зерновозу Перевізника здійснена 04.09.2020 р., тобто, вже після того, як Позивач та більшість компаній замовили довгострокові вагони на зовсім інших цінових умовах.

Зокрема, пунктом 7.2. Додатку 1-8 до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом передбачено, що Замовник, у разі невиконання погодженого Замовлення в цілому або у випадку навантаження і відправки поданих Перевізником під навантаження вагонів у кількості меншій ніж визначено в погодженому Замовленні щомісячно, сплачує неустойку.

Заявник зазначив, що не мав можливості здійснити відправлення за умов нових ставок.

Заявник зазначив, що направив залізниці повідомлення про припинення дії Додаткових умов 1-8 до Договору з 31.12.2020.

Однак, у січні 2021 з особового рахунку ТОВ "Ап Марін" в односторонньому порядку AT "Укрзалізниця" списала неустойку за не реалізацію погодженого обсягу перевезень за узгодженими строками та обсягами в розмірі 358 209,14 грн.

Зміна тарифної політики AT "Укрзалізниця", шляхом встановлення нових ставок плати за використання вагонів зумовила виникнення обставин, за яких подальше виконання перевезень порушує для ТОВ "Ап Марін" співвідношення майнових інтересів сторін та позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору.

Такі дії АТ "Укрзалізниця" є порушенням конкурентного законодавства, Статуту залізниць України, Правил перевезень та є істотним порушенням умов вже укладених відповідачем договорів.

Позивач зазначає, що має намір подати до суду позов про визнання таким, що припинив свою дію Додатку №1-8 до Договору та стягнення 358 209,14 грн. безпідставно списаних з особового рахунку відповідача штрафних санкцій. Заявник зазначає, що наслідком неправомірних дій відповідача в частині формування тарифної політики стане і подальше нарахування та списання з ТОВ "Ап Марін" неустойки за не реалізацію погодженого обсягу перевезень за узгодженими строками. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Як вбачається із матеріалів поданої заяви предметом майбутнього спору за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ап Марін" має бути в т.ч. визнання таким, що припинив свою дію Додатку №1-8 до Договору та стягнення 358 209,14 грн. безпідставно списаних з особового рахунку відповідача штрафних санкцій.

При цьому, як вбачається із наявних в матеріалах справи документів відповідні умови Додатку 1-8 до Договору встановлюють безумовне право Акціонерного товариства "Українська залізниця" на нарахування та списання з рахунків заявника неустойки за порушення умов Додатку 1-8 до Договору (замовленої послуги довгострокових вагонів) та застосування до нього інших санкцій у випадку несплати чи недостатності коштів для списання суми такої неустойки у вигляді зупинки надання послуг по Договору в цілому або ж затримки видачі вантажу, притримання його чи застосовування права застави на майно, переданого як вантаж, з підстав наявності несплаченої неустойки.

Отже, задоволення майбутнього позову (у випадку визнання доводів позивача обґрунтованими) матиме своїм наслідком відсутність правових підстав у Акціонерного товариства "Українська залізниця" для застосування відповідних санкції по відношенню до заявника.

В той же час, за наведених в поданій заяві обставин спірних правовідносин (при вирішенні питання судом не здійснюється оцінка обґрунтованості майбутніх вимог) вбачається, що в силу монопольного статусу Акціонерним товариством "Українська залізниця" на базі надання послуг в рамках виконання Додатку 1-8 до Договору було створено обставини за яких виконуючи взяті на себе зобов`язання в рамках послуги унормованої таким Додатком 1-8 ТОВ "Ап Марін" фактично здійснюється збиткове підприємництво, в той час як одностороннє припинення виконання умов Додатку 1-8 зумовлює одностороннє застосування Акціонерним товариством "Українська залізниця" санкцій по відношенню до такого контрагента, що також зумовлює погіршення його фінансового становища.

Тобто, за час вирішення майбутнього спору може мати місце надмірне обтяження фінансової спроможності заявника щомісячним списанням сум неустойки з його рахунків та зобов`язаннями у вигляді необхідності відшкодування збитків своїм контрагентам, зумовленим затримками вантажів.

Наведені відомості достатньо обґрунтовано підтверджують те, що за час вирішення спору у даній справі Акціонерне товариство "Українська залізниця" не обмежено в праві здійснювати стягнення та списання неустойки за невиконання створених ним же умов надання послуг згідно Додатку 1-8 до Договору, що є збитковим для ТОВ "Ап Марін", чи застосуванні інших санкцій у випадку неможливості стягнення відповідних сум неустойки, що фактично унеможливить захист прав і інтересів заявника в обраний ним спосіб.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

З огляду на закріплені в наведених положеннях принципи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування (рішення від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України", від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії", від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії") вбачається, що Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв`язку між заявленими до застосування заходами забезпечення позову в частині встановлення заборонити Акціонерному товариству "Українська залізниця" здійснювати списання з особового рахунку заявника грошових коштів для сплати (погашення) неустойки та інших штрафних санкцій (штраф, пеня) і предметом майбутнього спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, адже існує спір щодо законності відповідних дії Акціонерного товариства "Українська залізниця" та припинення за створених ним умов спірних правовідносин, можливість забезпечення інтересів всіх учасників якого та попередження можливого порушення прав інших осіб (зокрема, вантажовідправників замовника) при вирішенні його судом знаходиться в прямій залежності від обмеження Акціонерного товариства "Українська залізниця" у вправі вчиненні наведених дій.

При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову шляхом встановлення зазначених у заяві заборон не обмежить права та законні інтереси як суб`єктів спірних правовідносин, так і інших осіб, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не перешкоджають господарській діяльності Акціонерного товариства "Українська залізниця", в той час, як їх вжиття забезпечить збереження балансу інтересів сторін спірних правовідносин, унеможливить порушення інтересів інших осіб та узгоджується із критеріями розумності, обґрунтованості та адекватності. Більш того, суд звертає увагу на те, що за недоведеності в майбутньому обґрунтованості поданого позову Акціонерне товариство "Українська залізниця" не буде позбавлене права нарахувати та стягнути відповідні штрафні санкції при наявності фактів неналежного виконання заявником взятих на себе зобов`язань за час вирішення відповідного спору в суді.

Згідно із ч.6 ст.140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову до подачі позову.

Згідно із ст.141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Проте, в даному випадку суд не вбачає необхідності в зустрічному забезпеченні, оскільки відсутні підстави вважати, що Акціонерне товариство "Українська залізниця" може понести збитки, у зв`язку із задоволенням поданої заяви ТОВ "Ап Марін" про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ап Марін" про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству "Українська залізниця" (03150, м.Київ. вул.Єжи Гедройця, 5, 1 здійснювати списання з особового рахунку: НОМЕР_1 Товариства з обмежено відповідальністю «АП Марін» (54029, Миколаївська обл,. м. Миколаїв, вул. 8- березня, буд. 34, корпус А, оф.204 Ідентифікаційний код 39882242;) штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня), нарахованих за невиконання Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладеного між Акціонерним товариством "Українська залізниця" і Товариством з обмежено відповідальністю "АП Марін".

Стягувачем за даною ухвалою є - Товариство з обмеженою відповідальністю «АП Марін» (54029, Миколаївська обл,. м. Миколаїв, вул. 8- березня, буд. 34, корпус А, оф.204 ідентифікаційний код 39882242).

Боржником за даною ухвалою є - Акціонерне товариство "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815).

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 22.02.2021р., може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку протягом трьох років з дати її прийняття.

Суддя Шкурдова Л.М.