ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2021 р. Справа №914/1992/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Судді-доповідача Дубник О.П.

Суддів Зварич О.В.

Матущак О.І.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Ящука Олексія Олександровича б/н від 29.10.2020 (вх.№ 01-05/3217/20 від 10.11.2020),

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.10.2020 (повний текст ухвали складено 03.11.2020, суддя Манюк П.Т.) про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову

у справі №914/1992/20,

за позовом: Фізичної особи - підприємця Ящука Олексія Олександровича, м. Львів

до відповідача 1: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача 2: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , м. Львів,

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , м. Львів

про скасування реєстраційних дій з реєстрації земельних ділянок,

за участі представників:

від позивача: Фостяк О.Я. - адвокат (ордер серія ЛВ №006849 від 29.10.2020);

від відповідача 1: не з`явився (належним чином повідомлений);

від відповідача 2: не з`явився (належним чином повідомлений);

від третьої особи 1: Курилич А.Я. - адвокат (ордер серія ЛВ №137314 від 20.01.2020);

від третьої особи 2: Курилич А.Я. - адвокат (ордер серія ЛВ №137310 від 31.07.2019);

1. Розгляд справи.

Відводів суддям та секретарю судового засідання в порядку ст.ст. 35, 36, 37 ГПК України не заявлялось.

Судове засідання фіксувалось за допомогою технічних засобів звукозапису, згідно зі ст. 222 ГПК України.

2.Вирішення процесуальних питань.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.12.2020 відкрито апеляційне провадження та застосовано принцип розумного строку тривалості провадження, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Причини відкладення розгляду справи викладено в ухвалах суду.

В судове засідання 10.02.2021 з`явилися представники позивача та третіх осіб, відповідачі в судове засідання не з`явилися, про судове засідання повідомлялися належним чином, на офіційні електронні адреси наявні на офіційних веб-сайтах відповідача та надані останніми як контактні електронні адреси при поданні відзивів на апеляційну скаргу. Відповідачі направили на адресу суду відзиви на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачі у справі належним чином повідомлялися про розгляд справи, а відтак колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Клопотань процесуального характеру від учасників провадження не надходило.

3. Короткий зміст позовних вимог.

Позивач Фізична особа - підприємець Ящук Олексій Олександрович звернувся в Господарський суд Львівської області з позовом до Львівської міської ради та до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з вимогами скасувати: реєстраційні дії Відділу у м. Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області 08.08.2019 р. з реєстрації земельної ділянки площею 0.2438 га на вул. Зеленій у м. Львові з присвоєнням кадастрового номера :04:002:0113, здійсненої на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, виготовленого 27.09.2018 ФОП Лопатка О.І.; реєстраційної дії Відділу у м. Львові ГУ Держгеокадастру у Львівській області 05.11.2019 з реєстрації земельної ділянки площею 0.0841 га на АДРЕСА_1 з присвоєнням кадастровою номера :04:002:0115, здійсненої на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, виготовленого 07.08.2019 року ФОП Лопатка О.І.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що намагається захистити свої права як орендаря земельної ділянки площею 0,2464 га за адресою: АДРЕСА_1 від порушень, які не пов`язані з позбавленням права володіння нею, а саме від обмеження (позбавлення) його можливості доїзду та проходу до орендованої ділянки, розміщених на ній об`єктів нерухомості, забезпечення їх належної експлуатації. Таке обмеження прав позивача буде зумовлене можливістю відповідача-1 розпоряджатись земельними ділянками з кадастровими номерами :04:002:0113 та :04:002:0115, які накладаються на дороги та проходи загального користування на території колишнього ВАТ «Будівельно-монтажне підприємство побуту» по вул. Зеленій, 253 у м. Львові, в тому числі і на дороги і проходи до орендованої позивачем ділянки, як об`єктами цивільних прав і передавати їх у власність чи користування будь-яким особам внаслідок вчинення відповідних реєстраційних дій щодо цих ділянок відповідачем-2.

4. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.10.2020 провадження у справі 914/1992/20 за позовом Фізичної особи - підприємця Ящука Олексія Олександровича до Львівської міської ради та до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про скасування реєстраційних дій з реєстрації земельних ділянок закрито, роз`яснено позивачу, що спір підлягає розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 10.08.2020 у справі № 914/1992/20 - скасовано.

Судом зроблено висновок, що позивач звернувся до суду із позовом про скасування реєстраційних дій Відділу у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з реєстрації земельних ділянок з присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів :04:002:0113 площею 0.2438 га та :04:002:0115 площею 0.0841 га на АДРЕСА_1, враховуючи пряму вказівку в законі на вид судочинства, вказаний спір підлягає розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Зокрема суд першої інстанції посилається на ч. 2 статті 39 Закону України «Про державний земельний кадастр», відповідно до якої, рішення, дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені, до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин на території дії повноважень відповідного державного кадастрового реєстратора, та до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України або до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 20.09.2019 № 132-ІХ).

Крім того, суд першої інстанції, з посиланням на ч. 9 ст. 145 ГПК України та приймаючи до уваги висновки суду про закриття провадження у справі № 914/1992/20 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, прийшов до висновку, що заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.08.2020, підлягають скасуванню.

5.Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

5.1. Позивач - ФОП Ящук Олексій Олександрович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.10.2020 у справі №914/1992/20, якою закрито провадження у справі та скасовано заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали суду від 10.08.2020.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала Господарського суду Львівської області повністю ґрунтується на помилковому рішенні про необхідність розгляду спору за правилами адміністративного судочинства.

Апелянт вважає таку позицію суду першої інстанції помилковою, з огляду на те, що ФОП Ящуком О.О. заявлено до відповідачів не вимогу про скасування реєстраційних дій з присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам, а вимогу про скасування реєстраційних дій з реєстрації земельних ділянок з присвоєнням їм кадастрових номерів, тобто позивач не оскаржує дій Державного кадастрового реєстратора з присвоєння кадастрових номерів.

Також апелянт зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про державний земельний кадастр» здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні відноситься до повноважень власне органів Держгеокадастру. Тобто, позовну вимогу ФОП Ящуком О.О. заявлено до належної особи. Зрештою, у доданих до позовної заяви витягах з Державного земельного кадастру про земельні ділянки, зазначено, що органом, який їх зареєстрував є саме відповідач 2 .

Поряд з іншим, апелянт зазначає, що скасування оскаржуваною ухвалою заходів забезпечення позову є «автоматичним», похідним від закриття провадження у справі, то і це рішення суду першої інстанції також підлягає скасуванню.

5.2. У відзиві на апеляційну скаргу відповідач 1 - Львівська міська рада не погоджується із доводами ФОП Ящука О.О., викладеними в апеляційній скарзі, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.10.2020 про закриття провадження у зв`язку з непідвідомчістю господарському суду правомірною, винесеною у відповідності до норм чинного законодавства України.

В обґрунтування відзиву Львівська міська рада зазначає, що позивач у позовній заяві ставить наступні вимоги: скасувати реєстраційну дію Відділу у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 08.08.2019 з реєстрації земельної ділянки площею 0,2438 га на АДРЕСА_1 з присвоєнням кадастрового номера :04:002:0113; скасувати реєстраційну дію Відділу у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05.11.2019 з реєстрації земельної ділянки площею 0,0841 га на АДРЕСА_1 з присвоєнням кадастрового номера :04:002:0115.

Відповідач - 1 наголошує, що позивач залучивши Львівську міську раду співвідповідачем, не ставить жодної позовної вимоги саме до Львівської міської ради.

Львівська міська рада погоджується з висновками Господарського суду Львівської області, що орган місцевого самоврядування (Львівська міська рада) та орган державної виконавчої влади не вчиняли жодних реєстраційних дій з присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам площею 0,2438 га та 0,0841 га по АДРЕСА_1. Реєстраційні дії з присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам площею 0,2438 га та 0,0841 га по АДРЕСА_1 були вчинені кадастровим реєстратором Відділу у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про державний земельний кадастр» рішення, дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені, до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин на території дії повноважень відповідного державного кадастрового реєстратора, та до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України або до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідач - 1 зазначає, що враховуючи пряму вказівку в законі на вид судочинства, вказаний спір підлягає розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищенаведене, відповідач - 1 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ФОП Ящук О.О., а ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.10.2020 у справі №914/1992/20 залишити без змін.

5.3. Щодо відзиву на апеляційну скаргу (вх.№01-04/189/21 від 15.01.2021), який надійшов 15.01.2021 від відповідача 2 - Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та пояснень щодо апеляційної скарги (вх.№01-04/609/21 від 29.01.2021) які надійшли від представника третіх осіб 20.01.2020, то судова колегія не надає їм правової оцінки з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 263 ГПК України Учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до статті 168 ГПК України у поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються правила, встановлені частинами третьою - сьомою статті 165 цього Кодексу. Пояснення третьої особи подаються в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк, який дозволить третій особі підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, та надати пояснення до позову або відзиву, а іншим учасникам справи - відповідь на такі пояснення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 262 ГПК України в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішується питання про витребування матеріалів справи. Якщо разом з апеляційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу суду від 08.12.2020 відповідачем 2 отримано 11.12.2020 на офіційну електронну адресу, про що свідчить наявний в матеріалах справи витяг з електронної пошта від 11.12.2020.

Крім того, третіми особами ухвалу суду від 08.12.2020 отримано 14.12.2020, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 21.12.2020.

Однак, відзив на апеляційну скаргу та пояснення щодо апеляційної скарги, подані відповідачем та представником третіх осіб з пропуском встановленого ухвалою про відкриття апеляційного провадження від 08.12.2020 строком, клопотань про поновлення строку на подачі відзиву чи пояснень від учасників не надходило, а тому колегія суддів не надає правової оцінки відзиву на апеляційну скаргу відповідача 2 та поясненням щодо апеляційної скарги представника третіх осіб.

6. Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

Ухвалою 19 сесії 7 скликання Львівської міської ради №5400 від 11.07.2019 надано ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0841 га на вул. Зеленій,253 для обслуговування нежитлової будівлі за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с.9, т.1).

Ухвалою 16 сесії 7 скликання Львівської міської ради №4386 від 29.11.2018 надано Купінцю Богдану Івановичу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2446 га на вул. Зеленій,253 для обслуговування нежитлової будівлі за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Відповідно до витягу з протоколу №94 засідання узгоджувальної комісії для вирішення земельних спорів Львівської міської ради від 17.05.2019, комісія ухвалила рішення, яким погодила межі земельних ділянок на АДРЕСА_1 наступним чином:

- Купінцю Б.І. по лінії Д-А. відповідно до акту встановлення і узгодження меж землекористування на місцевості №1 та по межі земельної ділянки площею 0,2464 га (кадастровий номер :04:002:0065), яка знаходиться в оренді ФОП Ящук О.О. згідно з договором оренди землі від 28.04.2017 №С-4420;

- ФОП Калиті Л.Б. по лінії Г-Д відповідно до акту встановлення і узгодження меж землекористування на місцевості №1 та по межі земельної ділянки площею 0,2464 га (кадастровий номер :04:002:0065), яка знаходиться в оренді ФОП Ящука О.О. згідно з договором оренди землі від 28.04.2017 №С-4420;

- ФОП Калиті Л.Б. по лінії А-Б відповідно до акту встановлення та узгодження меж землекористування на місцевості №1 та по межі земельної ділянки площею 0,0268 га (кадастровий номер :04:002:0066), яка знаходиться в оренді ФОП Ящука О.О. згідно з договором оренди землі від 28.04.2017 №С-4421 (а.с.7, т.1).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 04.08.2020 вбачається, що 08.08.2019 Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області зареєстровано земельну ділянку площею 0,2438 га за адресою АДРЕСА_1 та присвоєно кадастровий номер :04:002:0113 (а.с.12-14, т.1).

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 05.08.2020 вбачається, що 05.11.2019 Відділом у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області зареєстровано земельну ділянку площею 0,0841 га за адресою АДРЕСА_1 та присвоєно кадастровий номер :04:002:0115 (а.с.16-17, т.1).

7. Норми права та висновки якими суд апеляційної інстанції керувався при прийнятті постанови.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно із п.13 ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції: про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши матеріали скарги, вивчивши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу та заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, дослідивши докази стосовно фактів, наведених учасниками справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсним актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, де суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Визначальним критерієм віднесення справи до справ адміністративної юрисдикції є наявність суб`єкта владних повноважень як сторони у спірних правовідносинах та виконання ним у цих правовідносинах управлінських функцій.

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за умов коли відсутня норма закону, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України "Про державний земельний кадастр", державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про державний земельний кадастр" встановлено, що державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно ч.2 статті 39 Закону України "Про державний земельний кадастр" рішення, дії або бездіяльність Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені, до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин на території дії повноважень відповідного державного кадастрового реєстратора, та до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України або до суду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 20.09.2019 № 132-ІХ).

У справі, що розглядається, предметом спору є скасування реєстраційних дій Відділу у м. Львові Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з реєстрації земельних ділянок з присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів :04:002:0113 площею 0.2438 га та :04:002:0115 площею 0.0841 га на АДРЕСА_1.

Такі вимоги позивача стосуються саме дій Державного кадастрового реєстратора. А норми закону, зокрема, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про державний земельний кадастр», вказують, що дії Державного кадастрового реєстратора можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що враховуючи пряму вказівку в законі на вид судочинства, вказаний спір підлягає розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 9 ст. 145 ГПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що враховуючи закриття провадження у справі № 914/1992/20 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, заходи забезпечення позову, які були вжиті ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.08.2020, підлягають скасуванню.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову ґрунтується на законі і відповідає обставинам справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, Західний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги ФОП Ящука О.О. зміни чи скасування ухвали Господарського суду Львівської області від 29.10.2020 у справі №914/1992/20. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у даній справі, судовою колегією не встановлено.

8. Судові витрати.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2 102 грн.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Ящука Олексія Олександровича залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 29.10.2020 у цій справі без змін.

2. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

4. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 22.02.2021.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий-суддя О.П.Дубник

Судді О.В.Зварич

О.І.Матущак