УХВАЛА

22 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 908/1099/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкової Т.М.,розглянувши матеріали касаційної скарги акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" (є правонаступником приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна")

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.09.2020 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020

за позовом Компанії ADMETOS TRADING GmbH

до приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"

про стягнення 131 003,75 доларів США,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький завод кольорових сплавів",

ВСТАНОВИВ:

25.01.2021 акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГО" (далі - АТ "СК "ІНГО", скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.09.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020 (дата складення повного тексту постанови 28.12.2020) зі справи № 908/1099/19; Крім того, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження оспорюваних судових актів.

Касаційна скарга АТ "СК "ІНГО" не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Предметом даної касаційної скарги є ухвала місцевого суду після її перегляду судом апеляційної інстанції. Отже, скаржником оскаржується рішення суду, передбачене пунктом 2 частини першої статті 287 ГПК України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з відповідним посиланням на статтю 287 цього Кодексу. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Так поряд із обґрунтуванням норм права, застосованих судом апеляційної інстанції неправильно або з порушенням, на його думку, скаржник має одночасно викласти підстави для такого оскарження (разом чи окремо), визначених частиною другою статті 287 ГПК України: 1) послатися на висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (із зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах) (пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України); 2) описавши спірні правовідносини, належно обґрунтувати мотиви (з чітким посиланням на норму права: абзац, пункт, частину статті) необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 287 ГПК України); 3) пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має послатися на відповідну норму права, яка не містить такого висновку та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи (пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України); 4) посилаючись, як на підставу для оскарження судового рішення, на частини першу, третю статті 310 ГПК України, на скаржника покладається обов`язок обґрунтувати мотиви взаємозв`язку між ухваленням незаконного судового рішення та підставою для його касаційного оскарження, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України. При цьому на підтвердження зазначених у касаційній скарзі підстав для скасування судових рішень і направленням справи на новий розгляд за пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України позивач має довести обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 (за сукупністю) частини другої статті 287 ГПК України (пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України). Звертаючись із касаційною скаргою, стосовно судових рішень, зазначених у пунктах 2 та 3 частини першої вказаної статті, скаржник має викласти обставини, встановлені судами та належно обґрунтувати неправильність застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального права та порушення норм матеріального права, в контексті аргументації висновків щодо такого невірного застосування чи порушення (абзац 2 частини другої статті 287 ГПК України).

Перевіркою щодо форми та змісту касаційної скарги на відповідність вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України вбачається, що однією з підстав касаційного оскарження оспорюваних судових актів у цій справі АТ "СК "ІНГО" зазначає невірне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права (абзац 2 частини другої статті 287 ГПК України) - яка узгоджується з вимогами касаційної скарги про скасування ухвали місцевого суду, залишеною без змін постановою апеляційного господарського суду та прийняттям нового рішення у справі. При цьому, другою підставою касаційного оскарження АТ "СК "ІНГО" зазначає пункт 3 частини статті 287 ГПК України (відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах). Однак скаржником не наводиться відповідної норми (норм) права, яка (які) не містить такого висновку та обґрунтування необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї (цих) норми (норм) для правильного вирішення справи № 908/1099/19.

До того ж ненадання судами попередніх інстанцій оцінки усім обставинам справи та невірне застосування норми права, не є очевидним та явним виконанням приписів пункту п`ятого частини другої статті 290 ГПК України. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до власного викладення стороною обставин справи та до переоцінки доказів, що вже здійснено судом апеляційної інстанції та з огляду на статус Верховного Суду й повноваження не є підставою для відкриття касаційного провадження.

При цьому, колегія суддів детально ознайомившись зі змістом касаційної скарги стосовно процесуальних актів попередніх інстанцій, які є предметом оскарження, встановила, що фактично господарська справа № 908/1099/19 містить дві ухвали господарського суду Запорізької області від 15.09.2021 та дві постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020. Першою ухвалою місцевого суду, залишеною без змін постановою апеляційного господарського суду, постановлено відмовити в задоволенні заяви боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у цій справі; а другою - відмовити в задоволенні скарги боржника на дії приватного виконавця Проценко Д.Ю. Отже, вказані процесуальні документи мають різний предмет, підстави та обставини справи. Натомість АТ "СК "ІНГО", звертаючись з касаційною скаргою, не деталізує, який саме з цих процесуальних актів місцевого суду, залишений без змін рішенням суду апеляційної інстанції є предметом розгляду у касаційній інстанції.

Оскільки правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника, при цьому в описовій частині скарги АТ "СК "ІНГО" зазначені доводи й обґрунтування стосовно різних процесуальних актів, а з прохальної частини скарги вбачається, що оскаржується ухвала місцевого суду від 15.09.2021, залишена без змін апеляційним господарським судом від 23.12.2020 у цій справі, хоча фактично справа № 908/1099/19 містить по два процесуальних документа місцевого та апеляційного суду за такими датами, Суд звертає увагу скаржника на необхідності уточнення судових актів, які мають бути предметом розгляду у Касаційному господарському суді, з відповідними аргументацією та підставами для оскарження.

Крім того, вказана касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 1 частини четвертої статті 290 ГПК України.

У своїй касаційній скарзі АТ "СК "ІНГО" просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у цій справі, зазначаючи, що повний текст спірного судового акта ним отримано на електронну пошту 04.01.2021. Дослідивши доводи касаційної скарги, стосовно поважності пропуску строку на касаційне оскарження спірних судових актів, колегія суддів вважає зазначити про таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції дійшов висновку про неповажність причин пропуску АТ "СК "ІНГО" строку на касаційне оскарження у справі № 908/1099/19, оскільки скаржником не надано доказів отримання повного тексту оскаржуваної постанови саме 04.01.2021, в тому числі на електронну адресу скаржника (Print Screen), або доказів про звернення з відповідною заявою до суду апеляційної інстанції про видачу копії постанови й відповідно доказів поважності пропуску строку на касаційне звернення.

Згідно з частиною третьою статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи, що касаційна скарга АТ "СК "ІНГО" подана після закінчення строків, установлених статтею 288 ГПК України, а підстави, щодо поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, колегія суддів в порядку частини третьої статті 292 ГПК України залишає вказану касаційну скаргу на оскаржувані судові акти зі справи № 908/1099/19 без руху.

Суд касаційної інстанції зазначає, що АТ "СК "ІНГО" протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку та надати докази на підтвердження своїх доводів щодо поновлення строку на оскарження або навести інші підстави для поновлення строку. При цьому, Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.09.2021 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020 зі справи № 908/1099/19 залишити без руху.

2. Надати акціонерному товариству "Страхова компанія "ІНГО" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити акціонерному товариству "Страхова компанія "ІНГО", що в разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали Судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос

Суддя І. Малашенкова