ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" лютого 2021 р. Cправа № 902/1152/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Шушковій А.П.

за участю представників

позивача Безпалюк О. Л., довіреність №14-198 від 17.05.2019 (в режимі ВКЗ)

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом:Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01601)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО МАЯК ЛТД" (вул. Воїнів інтернаціоналістів, буд. 2-Д, м. Вінниця, 21030)

про стягнення 400946,1 грн.

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО МАЯК ЛТД" про стягнення 400946,1 грн.

Ухвалою суду від 27.11.2020 відкрито провадження у справі №902/1152/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 23 грудня 2020 року.

17.12.2020 на електронну адресу суду надійшла заява представника АТ "Національна акціонерна компанія ""Нафтогаз України" Безпалюка О.Л. №39/5-4206-20 від 16.12.2020 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 17.12.2020 задоволено заяву АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" Безпалюка О.Л. №39/5-4206-20 від 16.12.2020 про участь у судовому засіданні, призначеному 23.12.2020 о 11:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

Ухвалою від 23.12.2020 суд постановив продовжити строк підготовчого провадження по справі на 30 днів та відкласти підготовче засідання на 26.01.21 о 10:00 год.

На визначену судом дату в режимі відеоконференції з`явився представник позивача.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами.

В судовому засіданні представник позивача повідомив суд про те, що відзиву на позовну заяву позивач не отримував та зазначив, що позивачем будуть подані банківські виписки у якості додаткових доказів у справі. Разом з тим, представник позивача не заперечив щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи для розгляду по суті та просив провести наступне судове засідання у справі за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою від 26.01.2021 суд постановив закрити підготовче провадження та призначити справу для судового розгляду по суті на 16 лютого 2021 р. о 10:30, а також забезпечити участь представника Безпалюка О.Л. в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

28.01.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла заява №39/5-648-21 від 26.01.2021 про долучення доказів до матеріалів справи.

На визначену судом дату (16.02.2021) у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів взяв участь представник позивача, який підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив задовольнити їх.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 24.02.2021 судом встановлено, що сторони на оголошення вступної та резолютивної частини рішення не з`явились. Суд долучає вступну та резолютивну частину рішення до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на наступне. Між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз" (надалі - позивач, за договором Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО МАЯК ЛТД" (далі - відповідач, за договором Споживач) укладено договір на постачання природного газу №3728/18-КП-1 від 07.11.2018 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2018 році природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його вартість на умовах Договору.

Розрахунки за поставлений Споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються Положенням (п. 5.1. Договору).

Оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100- відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний іаз здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Оплата за природний газ здійснюється таким чином: споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним рсжимохущюпистання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, взначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюються вимоги підпукту 2 п. 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання.

В будь-якому випадку, споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 6.1 цього договору - в разі коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу.

З поточного рахунка споживача кошти перераховуються па поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника та зараховуються як оплата за природніш газ. поставлений постачальником споживачеві у визначеному законодавством порядку, - у разі коли на споживача не поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання:

Шляхом зарахування постачальником коштів, що надійшли від споживача як погашення заборгованості за природний газ, поставлений в минулі періоди згідно з цим договором, у порядку календарної черговості виникнення заборгованості - за наявності заборгованості у споживача за цим договором.

Кошти, які надійшли від споживача, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованос ті за цим договором.

Оплата інших платежів (пені, штрафів, судових зборів, інфляційних нарахувань тощо), крім суми основної заборгованості, здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника(п. 6.1. - 6.3. Договору).

Відповідно до п. 8.1 та 8.2 Договору 8.1. за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити Постачальнику. крім суми заборгованості, пеню у р облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за якіий сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природною газу з 01 листопада 2018 р. по 30 листопада 2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На підставі даного договору позивач поставив споживачу природний газ за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року включно, на загальну суму 2 857 115,68 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу, обопільно підписаних сторонами.

Разом з тим, за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року відповідач розрахувався з позивачем не в встановлені Договором строки, що стало підставою для нарахування пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, розмір яких, за розрахунком позивача становить: 305 822,54 грн - пені, 38 360,09 грн. - інфляційних втрат та 56 763, 47 грн. - три проценти річних.

Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву, заперечень, пояснень та будь-яких інших доказів у справі не подав.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до умов договору укладеного між сторонами оплата газу здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100- відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний іаз здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Разом з тим, відповідно до наявних в матеріалах справи виписок по рахунку позивача, відповідач здійснив розрахунок за поставлений природний газ за грудень 2018 року - квітень 2019 року на загальну суму 2 857 115,68 грн., однак з порушенням строків, передбачених договором, що підтверджується наявними у справі доказами (а.с.29-30).

З огляду на це позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 8.1 та п. 8.2. за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити Постачальнику. крім суми заборгованості, пеню у р облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за якіий сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум пені та трьох відсотків річних, помилок в періодах нарахування та в сумах не виявив, а тому заявлені позивачем 305 822,54 грн. - пені, 38 360,09 грн. - інфляційних втрат та 56 763,47 грн. - трьох відсотків річних підлягають задоволенню, як такі що передбачені договором та законом.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76,77,78,79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховується, що згідно ч.1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОКОМУНЕНЕРГО МАЯК ЛТД" (вул. Воїнів Інтернаціоналістів, буд. 2-Д, м. Вінниця, Вінницька обл., 21030, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01601, ) 305 822,54 грн. - пені, 38 360,09 грн. - інфляційних втрат, 56 763,47 грн. - 3 відсотки річних, 6 014,19 грн. - витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 256, 257 ГПК України). До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 25 лютого 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01601) ()

3 - відповідачу (вул. Воїнів інтернаціоналістів, буд. 2-Д, м. Вінниця, 21030) (ІНФОРМАЦІЯ_1)