УХВАЛА

м. Київ

24.02.2021Справа № 910/2763/21
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» про забезпечення позову у справі

За позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комун-Сервіс»

про стягнення 100000,00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

22.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комун-Сервіс» про стягнення 100000,00 грн.

Також, 22.02.2021 Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просив суд накласти арешт на майно та грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Комун-Сервіс», в розмірі ціни позову 100000,00 грн.

Обгрунтовуючи вказану заяву, позивач (заявник) вказує на те, що між сторонами було укладено Договір №30/01-11-01ПСК про надання послуг від 30.01.2018, відповідно до умов якого відповідач надавав позивачу послуги з прибирання під`їздів, сходових площадок та маршів. У зв`язку з неналежним виконанням позивачем умов вказаного договору (в частині оплати послуг, наданих відповідачем), Товариство з обмеженою відповідальністю «Комун-Сервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» заборгованості за вказаним договором (справа №910/15796/19).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.01.2020, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 у справі №910/15796/19, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Комун-Сервіс» задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» 1157000 грн. 00 коп. заборгованості, 28055 грн. 71 коп. 3 % річних, 23116 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 18122 грн 59 коп. судового збору та 37695 грн 33 коп. витрат на правову допомогу адвоката.

Позивач (заявник) вказує на те, що ані під час розгляду судом справи №910/15796/19, ані під час виконання рішення суду у примусовому порядку відповідач не повідомив про те, що ним 29.01.2020 було сплачено частину заборгованості у сумі 100000,00 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комун-Сервіс».

З огляду на те, що відповідач не повертає позивачу надмірно сплачені грошові кошти у сумі 100000,00 грн, позивач у позовній заяві просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комун-Сервіс» грошову суму у розмірі 100000,00 грн.

При цьому, у заяві про забезпечення позову позивач вказує на те, що на даний час Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000376 від 21.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України. В ході досудового розслідування, зокрема, встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Комун-Сервіс» купувало послуги з прибирання та дезінфікуючі засоби для прибирання у підприємств, які мають ознаки фіктивності; Товариство з обмеженою відповідальністю «Комун-Сервіс» для участі у публічних закупівлях ймовірно подало недостовірні відомості щодо кількості працівників та недостовірні дані щодо не залучення до надання послуг субпідрядних організацій; в діях попередніх посадових осіб Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Комун-Сервіс» вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України.

З огляду на викладені обставини, беручи до уваги, що відповідач попри неодноразові звернення позивача не повернув надмірно сплачені грошові кошти у сумі 100000,00 грн, позивач вважає, що у нього наявне достатньо обґрунтоване припущення, що майно (грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Розглянувши заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, зважаючи на наступне.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з положеннями якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом цієї норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до усталеної практики господарських судів при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Суд зазначає, що позивачем (заявником) не доведено суду належними та допустимими доказами існування обставин, які є підставами для накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача, так як жодних доказів того, що відповідачем вчиняються будь-які дії, спрямовані на відчуження належного йому майна, позивачем суду не надано.

Тобто, позивачем не доведено, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), наявне у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» про забезпечення позову у справі №910/2763/21.

У разі виникнення дійсних належним чином підтверджених обставин, які були б достатніми для забезпечення позову, заявник не позбавлений права та можливості звернутись з відповідною заявою до суду в процесі розгляду спору.

За таких обставин, керуючись ст.136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва» про забезпечення позову у справі №910/2763/21.

2. Згідно з ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Суддя О.М. Спичак