УХВАЛА

16 лютого 2021 року
м. Київ

Справа № 906/569/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Уркевича В. Ю.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного агентства лісових ресурсів України на постанову Північно- західного апеляційного господарського суду від 04.12.2020 (колегія суддів: Василишин А. Р., Філіпова Т. Л., Бучинська Г. Б.) і рішення Господарського суду Житомирської області від 16.10.2019 (суддя Прядко О. В.) у справі
за позовом Першого заступника військового прокурора Житомирського гарнізону в інтересах держави в особі: позивача 1: Міністерства оборони України, позивача 2: Квартирно - експлуатаційного відділу м. Житомир до Державного підприємства "Зарічанське лісове господарство", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: третьої особи 1: 643 Управління начальника робіт Міністерства оборони України, третьої особи 2: Військової частини НОМЕР_1 , третьої особи 4: Житомирської обласної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - третьої особи 3: Державного агентства лісових ресурсів України про заборону ведення лісового господарства, використання лісового фонду на землях Міністерства оборони України
ВСТАНОВИВ:
29.12.2020 Державне агентство лісових ресурсів України звернулося із касаційною скаргою на постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 04.12.2020 (повний текст якої підписаний 08.12.2020) і рішення Господарського суду Житомирської області від 16.10.2019.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2021 справу передано на розгляд колегії суддів у складі: Краснов Є. В. - головуючий, Мачульський Г. М., Уркевич В. Ю.
Касаційна скарга не відповідала вимогам статей 288, 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у зв`язку з чим ухвалою від 28.01.2021 було залишено касаційну скаргу без руху та надано строк до 12.02.2021 для усунення недоліків, а саме, скаржнику було потрібно надати мотивоване клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з зазначенням поважних підстав для поновлення відповідного строку, належні докази отримання оскаржуваної постанови та докази на підтвердження наявності у представника повноважень діяти від імені скаржника, згідно зі статтею 56 ГПК України.
Дана ухвала була направлена скаржнику 29.01.2021, на її виконання 02.02.2021 скаржник направив до Суду документи на усунення недоліків за підписом т.в.о. Голови Юрієм Болоховцем, які отримані головуючим 03.02.2021.
Згідно з частиною 1 статті 119 ГПК України, Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Оскаржувана постанова Північно - західного апеляційного господарського суду прийнята 04.12.2020, а повний текст підписаний 08.12.2020, тому останній день строку подання касаційної скарги з урахуванням вимог частини 2 статті 288 ГПК України, на зазначену постанову припадав на 28.12.2020.
Проте, скаржником касаційну скаргу на зазначену постанову подано 29.12.2020, про що свідчить поштовий штемпель на конверті, тобто, скаржником пропущений строк, встановлений статті 288 ГПК України для подання касаційної скарги.
Скаржник на виконання вимог ухвали від 28.01.2021 направив касаційну скаргу з урахуванням усунених недоліків, однак так і не навів клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, лише зазначив, що оскаржувана постанова отримана ним 10.12.2020. При цьому, доказів отримання відповідної постанови (копії конверту суду апеляційної інстанції, поштового повідомлення про вручення рекомендованого відправлення тощо) до касаційної скарги не додано, а копія постанови Північно - західного апеляційного господарського суду від 04.12.2020 з власним вхідним номером скаржника - є неналежним доказом отримання, з огляду на те, що дана відмітка проставляється власноруч Скаржником, який є зацікавленою особою, а не незалежним органом.
Колегія суддів, розглянувши надані документи на виконання ухвали від 28.01.2021, дійшла висновку, що за відсутності клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та належних доказів отримання оскаржуваної постанови строк на звернення з касаційною скаргою на постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 04.12.2020 не може бути поновлений.
Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, не вбачається.
Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.
Можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.
При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права скаржника не порушені, оскільки йому було надано право на обґрунтування пропуску строку на оскарження судового рішення про яке він був обізнаний.
Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 292 ГПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
За приписами пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 906/569/19.
Відповідно до положень частини шостої статті 293 ГПК України, копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.
За таких обставин, керуючись статтями 234, 292, 293 ГПК України, Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного агентства лісових ресурсів України на постанову Північно - західного апеляційного господарського суду від 04.12.2020 і рішення Господарського суду Житомирської області від 16.10.2019 у справі № 906/569/19.
2. Касаційну скаргу Державного агентства лісових ресурсів України повернути скаржнику разом з доданими до неї матеріалами (в тому числі квитанцію від 29.12.2020 № 14Т002VR0 на суму 3 842,00 грн).
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя Є. В. Краснов
Суддя Г. М. Мачульський
Суддя В. Ю. Уркевич