РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2021Справа №910/15036/20

За первісним позовом:1. Компанії GO Invest AG 2. Компанії GO Ost Invest AG
до:1. ОСОБА_1 2. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні:
позивачів -1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком"
відповідачів - 2. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фісенко Тетяни Петрівни
відповідача 1 -3. Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕнЕсЕй Інвестмент"
провизнання недійсним акту,
за зустрічним позовомОСОБА_1
до1. Компанії GO Invest AG 2. Компанії GO Ost Invest AG
прозобов`язання вчинити дії
Суддя Бойко Р.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представників учасників:

від позивачів:Клепар І.І. , Бардіна О.О.
від відповідачів:не з`явилися
від третіх осіб:не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/15036/19 за позовом Компанії GO Invest AG та Компанії GO Ost Invest AG до ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні: позивачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком"; відповідачів - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Фісенко Тетяни Петрівни; відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕнЕсЕй Інвестмент", про визнання недійсним акту приймання-передачі часток в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" від 06.07.2020, справжність підписів на якому завірено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленко С.А. та зареєстровано в реєстрі за №№1506, 1507, 1508, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Компанії GO Invest AG та Компанії GO Ost Invest AG про зобов`язання Компанії GO Invest AG та Компанії GO Ost Invest AG укласти (підписати) з ОСОБА_1 акт приймання-передачі часток в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком", на умовах, аналогічних до акту приймання-передачі часток в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком", укладеного (підписаного) 06.07.2020 між компанією GO Invest AG, компанією GO Ost Invest AG та ОСОБА_1 .

Провадження у даній справі за первісним позовом було відкрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 з призначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження, а ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.10.2020 було прийнято зустрічний позов до розгляду з первісним та об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

В обґрунтування первісної позовної заяви позивачі вказують, що відповідачем 2 всупереч законодавству було посвідчено акт приймання-передачі часток (належних позивачам) в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком" від 06.07.2020, вчинений відповідачем 1 на свою користь та за відсутності у нього відповідних повноважень.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , як власник частки у розмірі 70,6% у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелекоми" відповідно до акту приймання-передачі часток в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком", укладеного (підписаного) 06.07.2020 між Компанією GO Invest AG, Компанією GO Ost Invest AG та ОСОБА_1 , не може реалізувати своє право власності на частку та провести необхідні реєстраційні дії, у зв`язку з наявністю наказу Міністерства юстиції України №2468/5 від 20.07.2020 (яким скасовано реєстраційну дію проведену на підставі акту приймання-передачі від 06.07.2020).

В своїх поясненнях по суті спору третьою особою 3 (ТОВ "ЕнЕсЕй Інвестмент") було зазначено, що в силу укладеного з Компанією E&A Beteiligungs GmbH договору застави акцій від 26.02.2018 нею було набуто право розпорядження 100% акцій Компанії GO Ost Invest AG, яка є власником 100% акцій Компанії GO Invest AG, а відтак, і право прийняття будь-яких рішень щодо таких компаній, реалізуючи які їх було передоручено відповідачу 1, а тому при вчинені оскаржуваного акту ОСОБА_1 був законним представником власника Компаній GO Ost Invest AG та GO Invest AG і мав повноважень на розпорядження активами останніх у вигляді належних їм часток в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротранстелеком".

Заперечуючи проти позову, у поданому до суду відзиві на позовну заяву, відповідачем 1 за первісним позовом зазначалося про те, що під час укладення оскаржуваного акту ОСОБА_1 діяв: на підставі довіреності від 30.03.2018, реєстраційний №604, виданої нотаріусом Святославом Василевим; в інтересах ТОВ "ЕнЕсЕй Інвестмент"; від імені Компанії E&A Beteiligungs GmbH, яка прямо та опосередковано володіла Компаніями GO Invest AG та GO Ost Invest AG, на підтвердження чого надано довіреність від 30.03.2018.

В подальшому, разом з письмовими поясненнями, відповідачем 1 було надано копію оскаржуваного акту, який містить внесення виправлень в частині описання повноважень ОСОБА_1 на вчинення таких дій.

Позивачами у свої письмових поясненнях було вказано на неоднозначність поведінки відповідачів в контексті внесення виправлень до оскаржуваного акту відносно чого, зокрема, зазначено, що відповідачі вносячи відповідні виправлення так і не визначили документів, на підставі яких діяв ОСОБА_1 від імені Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG.

В судовому засіданні 11.02.2021 з розгляд справи по суті були присутніми представники позивачів за первісним позовом, які позовні вимог за первісним позовом підтримали та просили задовольнити його повністю, а проти зустрічного позову заперечували, просили в його задоволенні відмовити повністю.

Відповідачі за первісним позовом та треті особи, повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання з розгляду справи по суті належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами (відмітками на звороті ухвалу суду про направлення їх примірників на адреси учасників справи; рекомендованими повідомлення про вручення поштових відправлень - щодо відповідача 2 та третіх осіб 1, 3; повернутими без вручення на адресу суду конвертами - щодо відповідача 1 (невірна адреса) та третьої особи 2 (за закінченням терміну зберігання), своїх повноважних представників в судове засідання не направили, про поважні причини неявки не повідомили.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень відповідачів та третіх осіб про причини їхньої неявки в судове засідання 11.02.2021, а також враховуючи, що відповідачем 1 за первісним позовом було викладено свою позицію стосовно суті спору в поданому до суду відзиві на позов та зустрічному позові, а третьою особою 3 - в поданих поясненнях, то суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників таких осіб та за наявними в матеріалах справи документами.

При цьому, суд враховує, що направлений відповідачу 1 за первісним позовом примірник ухвали суду про призначення судового засідання на 11.02.2021 було повернуто на адресу суду без вручення з приміткою в якості причин невручення: невірна адреса, однак, відзначає, що направлення кореспонденції саме за такою адресою місцезнаходження відповідача 1 за первісним позовом ( ОСОБА_1 ) було зумовлено її визначенням як в первісному позові, так і в поданих від його імені відзиві на первісний позов і зустрічному позові, а будь-якому іншої адреси для листування суду повідомлено не було.

Крім того, виконуючи вимоги ст. 176 Господарського процесуального кодексу України судом, при відкритті провадження у даній справі, було надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання ОСОБА_1 щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи, однак, у відповідь на запит суду було повідомлено про відсутність інформації щодо ОСОБА_1 .

Отже, судом в повній мірі було виконано обов`язки із забезпечення доведення до відома відповідача 1 за первісним позовом інформації про існування даної справи, а звернення останнього з процесуальними документами до суду підтверджує його обізнаність.

В судовому засіданні 11.02.2021 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Станом на 06.07.2020 згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасниками ТОВ "Євротранстелеком" (ідентифікаційний код 31731686) значились: Компанія GO Invest AG (Швейцарська Конфедерація, 8280, Кройцлінген, Бургштрассе, 8; реєстраційний номер CHT-101.107.693) із часткою в розмірі 8 433 490,89 грн. статутного капіталу, що становило 49,55%; Компанія GO Ost Invest AG (Князівство Ліхтенштейн, 9490, м. Вадуц, Ойлештрассе, 5; реєстраційний номер FL-0001.521.555-1) із часткою в розмірі 3 582 744,37 грн. статутного капіталу, що становило 21,05%; Компанії Wirtcon GmbH (Австрія, 1070, м. Відень, Дьоблергассе, 2/38Б) із часткою в розмірі 5 003 928,00 грн. статутного капіталу, що становило 29,4%.

06.07.2020 між Компанією GO Invest AG (сторона-1), Компанією GO Ost Invest AG (сторона-2), від імені та в інтересах яких діяв ОСОБА_1 , та ОСОБА_1 (сторона-3), від імені та в інтересах якого діяв ОСОБА_3 , було складено та підписано акт приймання-передачі часток в статутному капіталі ТОВ "Євротранстелеком", справжність підписів на якому посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровими №№1506, 1507, 1508 (надалі - "Акт"), відповідно до якого визначено, що його складено на виконання умов договору застави від 12.01.2018, рег. №071/2018, посвідченого нотаріусом №093 Светослав Веселинов Маринов , Району діяльності РС Габрово, апостилізованого згідно Гааської конвенції від 05.10.1961 у Республіці Болгарія, завіреного в м. Софія, Болгарія 30.01.2018 Міністерством юстиції під №5263, код апостилю 30263 та в рахунок погашення боргу.

В положеннях п.п. 1, 2 Акту визначено, що: сторона-1 передала, а сторона-3 прийняла частку у статутному капіталі ТОВ "Євротранстелеком" у розмірі 21,05%, яка в грошовому еквіваленті становить 3 582 744,37 грн.; сторона-2 передала, а сторона-3 прийняла частку у статутному капіталі ТОВ "Євротранстелеком" у розмірі 49,55%, яка в грошовому еквіваленті становить 8 433 490,89 грн.

Згідно із п. 4 Акту право власності на частки статутного капіталу, переходить з моменту підписання цього акту сторонами і одночасно сторона-3 набуває весь об`єм корпоративних прав учасника ТОВ "Євротранстелеком".

Спір у справі стосується законності Акту.

Підставою звернення з даним позовом до суду про визнання недійсним Акту позивачами вказує на те, що такий правочин від їх мені було вчинено особою, яка не мала необхідного обсягу повноважень на вчинення таких дій.

Досліджуючи наведені доводи позивача суд враховує наступні факти спірних правовідносин, які не заперечуються учасниками спору та є визнаними судом:

- на момент вчинення оскаржуваного Акту Компанія GO Invest AG та Компанія GO Ost Invest AG були власниками визначених в ньому часток у статутному капіталі ТОВ "Євротранстелеком";

- на момент вчинення оскаржуваного Акту згідно статутних документів особами, уповноваженими діяти від імені Компанії GO Invest AG були: Голова Ради директорів ОСОБА_5 та Член Ради директорів ОСОБА_6 , а від імені Компанії GO Ost Invest AG: Член правління ОСОБА_7 , Член правління ОСОБА_5 та Член правління ОСОБА_6;

- власником 100% статутного капіталу Компанії GO Ost Invest AG значилась Компанія E&A Beteiligungs GmbH;

- власниками 100% статутного капіталу Компанії GO Invest AG значилась Компанія GO Ost Invest AG;

- Компанія GO Ost Invest AG та Компанія GO Invest AG в особі уповноважених згідно статутних документів осіб жодних повноважень ОСОБА_1 на представництво їх інтересів на надавала та така особа ніколи не була її учасником.

Отже, вирішення спору у справі полягає у тому чи був повноважним ОСОБА_1 відчужувати від імені Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG належні їм частки у статутному капіталі ТОВ "Євротранстелеком" на власну користь.

Відповідно до частини 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У справі Європейський суд з прав людини "Белеш та інші проти Чеської Республіки" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Частина 2 статті 20 Господарського кодексу України встановлює, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Згідно із частинами 1-4 статті 202 Цивільного кодексу України правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину.

Отже, правочин - це вольові, правомірні дії, безпосередньо спрямовані на досягнення правового результату, а саме на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до пункту 3 частини 5 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю (далі в цій частині - товариство) подається, зокрема, один із таких відповідних документів: а) рішення загальних зборів учасників товариства про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників; б) рішення загальних зборів учасників товариства про виключення учасника з товариства; в) заява про вступ до товариства; г) заява про вихід з товариства; ґ) акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства; д) судове рішення, що набрало законної сили, про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства; е) судове рішення, що набрало законної сили, про стягнення з (повернення з володіння) відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства.

Із зазначеної норми вбачається можливість внесення змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, на підставі подання лише акта приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства.

Таким чином, чинним законодавством передбачена можливість реєстрації змін у складі учасників, розмірі часток у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю на підставі лише акта приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства.

Отже, оскаржуваний в межах даної справи Акт є правочином, адже має юридичні наслідки у вигляді набуття та припинення права власності на корпоративні права.

Тому, оскарження оформленого таким актом правочину у розумінні статті 202 Цивільного кодексу України в даному випадку є належним способом захисту цивільних прав та обов`язків в розумінні статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №915/1299/18, від 10.09.2019 у справі №918/370/18, від 12.06.2019 у справі №927/352/18 та від 11.09.2018 у справі №918/1377/16.

За частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Тобто, за змістом наведеної норми недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Частиною 1 ст. 115 Цивільного кодексу України встановлено, що господарське товариство є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За змістом ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Положеннями ст. 97 Цивільного кодексу України визначено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

В даному випадку, предметом оскаржуваного Акту виступило належне Компаніям GO Invest AG та GO Ost Invest AG майно у вигляді корпоративних прав в ТОВ "Євротранстелеком", а тому розпорядження ним, в т.ч. шляхом його відчуження, в силу наведених норм могло бути здійснено не інакше як за волею органів управління таких компаній.

Згідно із частинами 1, 3 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Частиною другою статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За змістом ст.ст. 237-239 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

З огляду на викладені норми вбачається, що оскаржуваний Акт від імені Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG, який стосується фактичного переходу прав власності на належне відповідним компаніям майно, міг бути вчинений не інакше як уповноваженою законом, статутними документами чи в рамках правовідносин представництва особою.

В той же час, із первісного примірника оскаржуваного Акту вбачається, що від імені позивачів його було вчинено ОСОБА_1 з посиланням в якості підтвердження його повноважень на володіння ним 100% акцій корпоративних прав в Компаніях GO Invest AG та GO Ost Invest AG.

В послідуючому, відповідачем 1 за первісним позовом було надано суду примірник оскаржуваного Акту з внесеними до нього виправленнями, які стосувалися виправлень правових підстав представництва ОСОБА_1 Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG та вказували на вчинення ним відповідних дій як уповноваженим представником власника 100% акцій корпоративних прав в таких компаніях.

Тобто, як первісна, так і наступна редакції оскаржуваного Акту в якості повноважень ОСОБА_1 на вчинення такої майнової дії від іменні Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG як вибуття із їх власності майна (активу у вигляді часток у статутному капіталі ТОВ "Євротранстелеком") вказували виключно на правовідносини власності корпоративними правами в таких компаніях, а не правовідносини їх представництва.

При цьому, із доданих до позову копій витягів з торгового реєстру кантона Тургау від 08.07.2020 та торгового реєстру Князівства Ліхтештейн від 08.07.2020, копій реєстрів акціонерів Компанії GO Invest AG станом на 19.08.2020 та Компанії GO Ost Invest AG станом на 18.08.2020 не вбачається існування у ОСОБА_1 будь-яких прямих чи опосередкованих прав власності на акції статутних капіталів таких компаній, а уповноваженими на представництво Компанії GO Ost Invest AG та Компанії GO Invest AG особами було вказано на відсутність будь-яких правовідносин з ОСОБА_1 (листи Ради директорів від 09.07.2020).

Отже, в даному випадку, вчинення правочину з передачі прав власності на частки в статутному капіталі ТОВ "Євротранстелеком", оформленого оскаржуваним Актом, від імені Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG було здійснено особою ( ОСОБА_1 ) за відсутності будь-яких повноважень на вчинення таких майнових дій від імені вказаних осіб, що не спростовано зібраними в матеріалах справи доказами.

Посилання відповідача 1 за первісним позовом та третьої особи 3 на те, що вчинення таких дій було здійснено в рамках реалізації набутих ТОВ "ЕнЕсЕй Інвестмент" прав розпорядження корпоративними правами в Компанії GO Ost Invest AG на підставі договору застави акцій, укладеного 26.02.2018 з Компанією E&A Beteiligungs GmbH, з послідуючим їх передорученням ОСОБА_1 згідно довіреності від 30.03.2018, не нівелює наведеного висновку суду, адже не в залежності від перебігу правовідносин щодо корпоративних прав в Компаніях GO Invest AG та GO Ost Invest AG відчуження належного їм майна могло бути здійснено не інакше як на підставі рішення органів управління таких осіб з наданням повноважень певній особі (у випадку не входження її до складу органів управління з наявними статутними повноваженнями) на вчинення майнових дій, доказів чого в даному випадку матеріали справи не містять.

Крім того, суд враховує, що за змістом наявного в матеріалах справи примірника договору застави акцій від 26.02.2018 його предметом були виключно корпоративні права в Компанії GO Ost Invest AG, а сам факт належності такій компанії 100% статутного капіталу Компанії GO Invest AG не зумовлює автоматичного набуття права управління такою компанією власником корпоративних прав в Компанії GO Ost Invest AG, що має здійснюватися виключно через органи управління відповідних осіб, а тому є сумнівним можливість від власного імені (ТОВ "ЕнЕсЕй Інвестмент") передоручення ОСОБА_1 прав розпорядження Компанією GO Invest AG, що мало місце в довіреності від 30.03.2018.

При цьому, примусове виконання рішення Арбітражного суду Софії при Спілці розвитку правосуддя в Болгарії №1/2018 від 29.03.2018 мало місце лише в жовтні 2020 року, про що свідчить дозвіл на примусове виконання, шифр документа:08 ЕХ.2020.4212 від 11.09.2020, виданий Князівським окружним судом Князівства Ліхтенштейн, та витяг з торгового реєстру Агентства реєстрацій Міністерства юстиції Республіки Болгарія від 23.10.2020 від 23.10.2020, а тому у суді відсутні підстав для дослідження правових наслідків реєстрації ТОВ "ЕнЕсЕй Інвестмент" за собою корпоративних прав в Компанії GO Ost Invest AG в рамках виконання зазначеного рішення, адже такі обставини мали місце після вчинення оскаржуваного Акту.

З огляду на викладене, матеріалами справи не підтверджено, що вчиняючи від імені Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG правочин передачі прав власності на належні їм частки в статутному капіталі ТОВ "ЕнЕсЕй Інвестмент", оформлений Актом, ОСОБА_1 мав необхідних обсяг повноважень на вчинення таких дій.

Відповідно до статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази вчинення самими позивачами або їх уповноваженими особами, направлених на виконання (визнання) Акту, тобто, в даному випадку відсутні докази вчинення дій, які б свідчили про наступне схвалення такого правочину, уповноваженою від імені Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG особою.

Посилання в долучених до матеріалів справи поясненнях приватного нотаріуса Михайленка С.А., наданих слідчому СУ ГУ НП в м. Києві на виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 30.07.2020 у справі №752/13449/20, на те, що при вчинені оскаржуваного Акту ОСОБА_1 в якості підтвердження своїх повноважень як представника Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG було пред`явлено довіреності: від імені Компаній GO Ost Invest AG - від 17.06.2020, посвідчену нотаріусом міста Вадуц, Ліхтенштейн Маркусом Отто за реєстровим №2378, апостиль №FL-0002.234.235-7 від 18.06.2020; від імені Компаній GO Invest AG - від 17.06.2020, посвідчену нотаріусом міста Цюрих, Швейцарія Лаурою Шоен за реєстровим номером 657, апостиль №LS-4765-337/16-2020 від 18.06.2020, не приймаються судом до уваги з огляду на відсутність в матеріалах справи їх документального підтвердження та відсутності відображення посилання в тексті оскаржуваного Акту (як первісного, так і виправленого) на такі документи.

При цьому, суд враховує відсутність обов`язку нотаріуса щодо відображення в тексті посвідченого Акту реквізитів документів, які підтверджують повноваження представників, однак, в такому випадку виникають сумніви в доцільності зазначення в тексті оскаржуваного Акту: спочатку про володіння ОСОБА_1 100% акцій таких компанія, а після виправлення - представлення ним інтересів власника 100% акцій таких компаній.

Відтак, має місце дефекту волі Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG на вибуття з їх власності прав на частки в статутному капіталі ТОВ "Євротранстелеком" за оскаржуваним Актом, про що набувачу таких часток достеменно було відомо, адже саме ОСОБА_1 виступав їх набувачем, що є порушенням приписів ст.ст. 203, 207 Цивільного кодексу України.

Також, суд враховує, що вчинення оскаржуваного Акту (правочину передачі майна) мало місце ОСОБА_1 від імені Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG на свою ж користь, що не нівелюється підписанням такого акту від його імені представником, що в силу приписів ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України не допускається.

Отже, матеріалами справи підтверджується, а відповідачами не спростовано, що оскаржуваний Акт було вчинено з порушеннями приписів ст.ст. 203, 207, 238 Цивільного кодексу України, що у відповідності до ст. 215 Цивільного кодексу України свідчить про наявність правових підстав для визнання Акту недійсним.

Тому, позовні вимоги Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG про визнання недійсним Акту є правомірними та обґрунтованими.

Суд відзначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження набуття ОСОБА_1 прав на належні Компаніям GO Invest AG та GO Ost Invest AG частки в статутному капіталі ТОВ "Євротранстелеком", а визначення в Акті вчинення його на виконання умов договору застави від 12.01.2018 та в рахунок погашення боргу не знайшло свого матеріального підтвердження, адже жодних доказів на існування будь-яких правовідносин між сторонами, що передбачали б передачу ОСОБА_1 у власність спірних часток як в межах правовідносин застави, так і в якості погашення боргу матеріали справи не містять.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України). Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, правові підстави для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 та зобов`язання Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG укласти з останнім акт приймання-передачі належних їм часток в статутному капіталі ТОВ "Євротранстелеком", які фактично пред`явленні виключно з метою підтвердження дійсності оскаржуваного Акту, відсутні.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення первісного позову Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG із визнанням недійсним Акту та відмови в повному обсязі в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Компаній GO Invest AG та GO Ost Invest AG.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог (за первісним позовом - на відповідача 1, оскільки саме його діями зумовлено виникнення спору у даній справі; за зустрічним позовом - на позивача за зустрічним позовом).

На підставі викладеного та керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Компанії GO Invest AG та Компанії GO Ost Invest AG задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним акт приймання-передачі часток в статутному капіталі ТОВ "Євротранстелеком" (ідентифікаційний код 31731686) від 06.07.2020, укладений між Компанією GO Invest AG (Швейцарська Конфедерація, 8280, Кройцлінген, Бургштрассе, 8; реєстраційний номер CHЕ-101.107.693), Компанією GO Ost Invest AG (Князівство Ліхтенштейн, 9490, м. Вадуц, Ойлештрассе, 5; реєстраційний номер FL-0001.521.555-1) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), справжність підписів на якому посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. за реєстровими №№1506, 1507, 1508.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Компанії GO Invest AG (Швейцарська Конфедерація, 8280, Кройцлінген, Бургштрассе, 8; реєстраційний номер CHЕ-101.107.693) судовий збір у розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп. Видати наказ.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Компанії GO Ost Invest AG (Князівство Ліхтенштейн, 9490, м. Вадуц, Ойлештрассе, 5; реєстраційний номер FL-0001.521.555-1) судовий збір у розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) грн. 00 коп. Видати наказ.

5. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

6. Судові витрати по оплаті судового збору за розгляд зустрічного позову покласти на ОСОБА_1 .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Повний текст рішення складено 23.02.2021.

Суддя Р.В. Бойко