ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"17" лютого 2021 р. Справа № 924/667/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Василишин А.Р.

судді Бучинська Г.Б.

судді Філіпова Т.Л.

при секретарі судового засідання Першко А.А.

розглянувши заяву Державного підприємства "Хмельницьке" про відвід колегії суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Філіпової Т.Л.. від розгляду справи №924/667/20

за апеляційною скаргою Державного підприємства "Хмельницьке" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16 листопада 2020 року в справі №924/667/20 (суддя - Заярнюк І.В.)

за позовом Державного підприємства Радгосп "Лісовогринівецький"

до

Відповідача 1: Державного підприємства "Хмельницьке"

Відповідача 2: Хмельницької районної державної адміністрації

про визнання недійсним Розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №354/09-р від 2 квітня 2009 року; визнання недійсним Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №334679 від 30 квітня 2009 року; скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0667 площею 16,3983 га

за участю представників сторін:

від Позивача - Назаренко В.В.; Лежанський В.В.;

від Відповідача 1 - Нагнибіда В.І.; Жирік Я.І.;

від Відповідача 2 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Василишина А.Р. - головуючого, суддів Бучинської Г.Б., Філіпової Т.Л. перебуває апеляційна скарга Державного підприємства "Хмельницьке" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16 листопада 2020 року в справі №924/667/20 за позовом Державного підприємства Радгосп "Лісовогринівецький" (надалі - Позивач) до Державного підприємства "Хмельницьке" (надалі - Відповідач 1) та Хмельницької районної державної адміністрації (надалі - Відповідач 2) про: визнання недійсним Розпорядження Відповідача 2 №354/09-р від 2 квітня 2009 року; визнання недійсним Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №334679 від 30 квітня 2009 року; скасування в Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :04:001:0667 площею 16,3983 га.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18 січня 2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відповідача 1 на рішення Господарського суду Хмельницької області від 16 листопада 2020 року. Запропоновано Позивачу, Відповідачу 2 надати відзив та письмові пояснення на апеляційну скаргу Відповідача 1 та докази його надсилання апелянту.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 1 лютого 2021 року було призначено справу № 924/667/20 до розгляду на 17 лютого 2021 року об 16:00 год..

В судовому засіданні від 17 лютого 2021 року представником Відповідача 1 до початку розгляду справи по суті була оголошена заява про відвід колегії суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Філіпової Т.Л.. від розгляду справи №924/667/20.

Заява про відвід мотивована тим, що у справі № 924/971/20 у складі суддів: головуючої судді Бучинської Г.Б., судді Василишина А.Р., судді Філіпової Т.Л. було постановлено рішення, яким відмовлено у задоволенні апеляційної скарги Відповідача 1, таким чином, на переконання Відповідача 1 суд уже сформував своє бачення щодо обставин, які були підставою позову у цій справі. Крім того, колегія суду відмовила у відкладенні розгляду справи покликаючись на ймовірність порушення строків розгляду справи, однак ухвала про відкриття провадження у справі №924/971/20 була винесена 22 січня 2021 року, тобто двохмісячний строк розгляду справи апеляційним господарським судом ще не збіг і навіть з урахуванням двотижневої відпустки складу суду, на переконання представника Відповідача 1, існує можливість для розгляду справи. Також, представник Відповідача 1 вказав, що в даній справі беруть участь ті ж самі сторони та такий самий предмет розгляду, що викликає сумнів у неупередженості складу суду, та є підставою для відводу у відповідності до частини 1 пункту 5 статті 35 ГПК України.

Представник Позивача в судовому засіданні від 17 лютого 2021 року заперечив проти заявленого відводу з підстав того, що незгода сторони з винесеним судовим рішенням не може бути підставою для відводу суду.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява Відповідача 1 про відвід колегії суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Філіпової Т.Л. від розгляду справи №924/667/20 подано 17 лютого 2021 року в судовому засіданні, а тому, згідно наведених положень статті 39 ГПК України, питання про відвід вирішується судом, що розглядає справу.

Колегія суддів, дослідивши заяву представника Відповідача 1 про відвід колегії суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Філіпової Т.Л. від розгляду справи №924/667/20, прийша висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Приписами статті 2 ГПК України закріплено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27 липня 2006 року, забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини вказує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Білуха проти України", пункти 50, 52).

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 35 ГПК України, зокрема, якщо суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 35 ГПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною третьою статті 38 ГПК України визначений порядок подання учасником справи заяви про відвід, а саме: відвід повинен бути вмотивованим.

Як встановлено судом, заявник, посилаючись на пункт 5 частини 1 статті 35 ГПК України, в якості підстави для висновку про недовіру складу суду, наводить ту обставину, що у справі №924/971/20 у складі суддів: головуючої судді Бучинської Г.Б., судді Василишина А.Р., судді Філіпової Т.Л. було постановлено рішення, яким відмовлено у задоволенні апеляційної скарги Відповідача 1. Таким чином, на переконання Відповідача 1 суд уже сформував своє бачення щодо обставин, які були підставою позову у цій справі.

Колегія суддів проаналізувавши такі доводи заявника зазначає наступне.

Покликання заявника на винесення рішення по справі №924/971/20 свідчить про те, що таку заяву подано у зв`язку із незгодою представника Відповідача 1 з процесуальними рішеннями суду апеляційної інстанції по справі №924/971/20, а не на підставі пункту 1 частини 5 статті 35 ГПК України, тоді як відповідно до частини 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Також не може бути підставою для відводу сама по собі участь судді Бучинської Г.Б. судді Василишина А.Р., судді Філіпової Т.Л. в розгляді іншої справи №924/971/20 (судове рішення в якій не скасоване судом касаційної інстанції) між тими самими сторонами, щодо іншої земельної ділянки та інших обставин справи.

Окрім того, Відповідач 1 в своїй заяві зазначає про існування в даній справі зовсім інших доказів та обставин справи.

Що ж стосується покликання представника Відповідача 1 в своїй заяві на відмовиву у відкладенні розгляду справи покликаючись на ймовірність порушення строків розгляду справи, колегія суддів прослухавши диск звукозапису судового засідання по справі №924/971/20 від 17 лютого 2021 року, зазначає наступне.

В судовому засіданні по справі №924/971/20 від 17 лютого 2021 року було подано додаткові докази зі сторони Позивача, зокрема, висновок експертизи (зроблений після винесення судового рішення по справі №924/971/20) щодо розташування об`єктів нерухомого майна, котрі належать Позивачу, на земельній ділянці, якою користується Відповідач 1 на підставі оскаржуваного Державного акта.

Колегією суддів в судовому засіданні по справі №924/667/20 було заслухано пояснення Позивача щодо необхідності долучення поданих ним документів та обгрунтованості подання їх саме до суду апеляційної інстанції, а також, які саме обставини мають бути підтверджені такими доказами.

Крім того, було заслухано представника Відповідача 1 з приводу акту примайння-передачі майна від 23 лютого 2001 року, договорів відчуження нерухомого майна та правових підстав отримання Відповідачем 1 частини земельної ділянки.

Після заслуховування пояснень сторін щодо певних обставин справи, представником Відповідача 1 було заявлено усне клопотання в судовому засіданні по справі №924/971/20 щодо відкладення розгляду справи, обгрунувавши необхідністю підготувати та подати до суду письмові заперечення з-приводу поданих Позивачем в судовому засіданні додаткових доказів, зокрема, представник Відповідача 1 зазначив, що необхідно встановити обставини хто і за яких умов робив відповідний експертний висновок, оскільки на переконання представника Відповідача 1 він був виготовлений в період між судовими засіданнями в суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів після оголошення перерви в судовому засідання для вирішення усного клопотання представника Відповідача 1 про відкладення справи, протокольною ухвалою постановили, що документи, які подані після винесення судового рішення як докази не приймаються, так як не можуть спростувати та підтвердити будь-які обставини по справі, а зміна ліквідатора не має ніякого значення для вирішення даної справи.

Відтак саме з цих підстав (а не надумано вказаних представником Відповідача 1) колегія суддів дійшла до висновку щодо відсутності підстав вважати дані документи доказами, і саме зважаючи на дані обставини, колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання представника Відповідача 1 щодо відкладення розгляду справи (адже апріорі є безпідставним відкладення розгляду справи для подачі пояснень на документи, котрі вже не прийнятті судом, як докази).

В той же час, після винесення такої ухвали, представник Відповідача 1 вказав на те, що він просить відкласти також з метою ознайомлення з іншими документами, поданими представником Позивача в судовому засіданні, на що колегія суддів, зважаючи на те, що частину з цих документів уже було долучено до матеріалів справи, запропонувала представнику Відповідача 1 надати перерву на декілька хвилин чи годин з метою ознайомлення з матеріалами справи, чим скористався представник Відповідача 1.

При цьому, саме щодо ознайомлення було зауважено, що судове засідання по даній справі проводиться не вперше, та зважаючи на відпустки та навчання суддів колегії суддів, відсутня можливість відкласти розгляд даної справи без порушення строків розгляду такої справи.

Колегія суддів ще раз звертає увагу заявника, що підставою для відмови у відкладенні розгляду справи була саме відмова у дослідження поданих Позивачем документів та оцінки їх по справі саме як доказів, якими можуть бути підтвердженні чи спростовані певні обставини.

При цьому з огляду на все вищевказане апеляційний господарський суд звертає увагу представника Відповідача 1 (який подав заяву про відвід) і на те, що з огляду на все вищевказане (в контексті неправдивості висвітлених доводів відводу, а також з огляду на спрямовані дії представника Відповідача 1 в обох справах на не проведення судового засідання, не зважаючи на явку сторін), саме дії вказаного представника суперечать завданню господарського судочинства щодо своєчасного вирішення судом спорів (а не суду, як вказав представник). При тому, що в силу дії частини 2 статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-яким іншими міркуванням в судовому засіданні.

Відтак, даний довід заяви про відвід не відповідають, а ні позиції представника Відповідача 1 у судовому засіданні по справі № 924/971/20, а ні підставам з яких судом апеляційної інстанції було відмовлено в задоволенні усного клопотання Відповідача 1 про відкладення розгляду справи.

Зважаючи на усе вищеописане, апеляційним господарським судом не встанновлено підстав наведених в статті 35 ГПК України для задоволення заяви для відводу колегії суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Філіпової Т.Л. від розгляду справи № 924/667/20, а тому суд приходить до висновку про необгрунтованість заявленого відводу.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 42, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву Державного підприємства "Хмельницьке" про відвід колегії суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Філіпової Т.Л. від розгляду справи № 924/667/20 - необґрунтованою.

2. В задоволенні заяви Державного підприємства "Хмельницьке" про відвід колегії суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., судді Бучинської Г.Б., судді Філіпової Т.Л. від розгляду справи №924/667/20 - відмовити.

3. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали виготовлено 22 лютого 2021 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.