ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
24.02.2021 справа № 908/429/21
Суддя Господарського суду Запорізької області Левкут Вікторія Вікторівна, розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання про видачу судового наказу
про стягнення 3665,31 грн.
До Господарського суду Запорізької області надійшла заява № 1010 від 17.02.2021 товариства з обмеженою відповідальністю Запоріжжяелектропостачання про видачу судового наказу щодо стягнення з Обслуговуючого кооперативу «Молодіжний» 3665,31 грн. заборгованості. Заяву обґрунтовано порушенням боржником грошових зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019, укладеного заявником (стягувачем) та боржником шляхом приєднання споживача до договору на умовах оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги. А саме, заявник вказує, що у боржника наявний борг за спожиту електричну енергію за період травень-червень 2020 року у сумі 3231,69 грн. З підстав порушення грошового зобов`язання стягувач, крім суми основного боргу у розмірі 3231,69 грн., просить стягнути з боржника 266,13 грн. пені, 55,56 грн. 3 % річних, 111,93 грн. інфляційних витрат та 227,20 грн. судового збору за подання до суду заяви про видачу судового наказу.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2021 вказану заяву передано для розгляду судді Левкут В.В.
Згідно зі статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Заяву обґрунтовано положеннями ст.ст. 147-150, 154 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 525, 526, 610-612, 625, 629, 640, Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а також неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 по оплаті за спожиту електричну енергію.
Як вбачається з вказаної заяви та доданих до неї документів, на підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами, позивачем надано суду копію письмового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019, акти та рахунки за травень та червень 2020 року, спір стосується грошової вимоги та заявлена до стягнення з божника сума заборгованості у розмірі 3665,31 грн. не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (227000,00 грн.).
Відповідно до ч. 4. ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Розглянувши вказану заяву, судом не виявлено підстав передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу.
Аналіз викладених заявником обставин, наданих документальних доказів, а також ст.ст. 11, 16, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 175, 193, 198 Господарського кодексу України, ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що заявлені вимоги про видачу судового наказу підлягають задоволенню.
Крім того, оскільки заявником за подання до суду заяви про видачу судового наказу сплачено 227,00 грн. судового збору, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з боржника.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 154, 155, 156, 159 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Копію судового наказу, копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати боржнику.
4. Звернути увагу учасників справи, що згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
5. Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі (ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України).
У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 ГПК України (ч. 3 ст. 158 ГПК України).
У разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили (ч. 1 ст. 159 ГПК України).
6. Відомості про дату набрання судовим наказом законної сили, строк пред`явлення судового наказу до виконання, дату видачі судового наказу стягувачеві вносяться до судового наказу у день його видачі стягувачу для пред`явлення до виконання.
7. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
8. Дата набрання судовим наказом законної сили ____________
9. Строк пред`явлення судового наказу до виконання ____________
10. Дата видачі судового наказу стягувачеві ____________
Суддя В.В. Левкут