ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р. м. Київ Справа № 911/2987/13

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія Авіалінії України» (08324, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора; )

до відповідача 1 Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт» (08324, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора; )

та відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Рапекс1» (08300, Київська обл., Бориспільський р-н, Бориспіль-7, Будівля технічних бригад № 260, МА «Бориспіль»; )

про визнання недійсним договору та повернення майна

у відокремленому провадженні в межах провадження у справі № 911/2987/13

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тенак» (49051, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, буд. 3; ) - Кредитор

до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Аеросвіт» (08324, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора; ) - Боржник/Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Булгакової О.В.

За участю представників сторін:

від ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України»: Ваховський А.Р.;

від ТОВ «Рапекс1»: Корчмар С.О.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/2987/13 за заявою ТОВ «Тенак» про банкрутство ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт».

На даний час провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» від 11.02.2020 № 1.6-10 (вх. № 439/20) до ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» про визнання недійсним договору, повернення майна та відшкодування збитків, яка була передана для розгляду судді Наріжному С.Ю. в межах справи про банкрутство № 911/2987/13 відповідно до ст. 7 КУзПБ.

Ухвалою суду від 24.02.2020 вказану позовну заяву залишено без руху; зобов`язано Позивача в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху, усунути виявлені недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі.

31.03.2020 до суду надійшли письмові доповнення Позивача від 30.03.2020 № 1.6-24 (вх. № 6822/20) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.04.2020 прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження в межах справи № 911/2987/13 про банкрутство Боржника; підготовче засідання призначено на 19.05.2020; встановлено процесуальні строки сторонам для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

В подальшому підготовче засідання неодноразово відкладалось судом з об`єктивних підстав, строк підготовчого провадження продовжено судом.

09.06.2020 до суду надійшов відзив Відповідача 1 від 03.06.2020 № 1-1-03/483 (вх. № 11227/20) на позов.

19.06.2020 на електронну пошту суду та 23.06.2020 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив Відповідача 2 від 18.06.2020 б/№ (вх. № 12615/20) на позов.

22.06.2020 до суду надійшла відповідь Позивача від 22.06.2020 № 1.6-31 (вх. № 12420/20) на відзив Відповідача 1.

23.07.2020 до суду надійшли письмові пояснення Позивача від 21.07.2020 № 1.6-39 (вх. № 15280/20) на відзив Відповідача 2.

03.08.2020 до суду надійшли письмові заперечення Відповідача 2 від 29.07.2020 б/№ (вх. № 16088/20) на пояснення Позивача щодо відзиву Відповідача 2.

02.09.2020 до суду надійшло клопотання Відповідача 2 від 02.09.2020 б/№ (вх. № 18476/20) про витребування доказів.

Ухвалою суду від 02.09.2020 вказане клопотання задоволене судом, витребувано у Відділу у Бориспільському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області землевпорядну (технічну) документацію, виготовлену 04.04.2004 ТОВ «Інком+», на підставі якої було сформовано та зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :02:004:0016; підготовче засідання суду відкладено на 06.10.2020. В судовому засіданні 06.10.2020 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про відкладення підготовчого засідання на 20.10.2020.

18.09.2020 до суду надійшли письмові заперечення Позивача від 15.09.2020 № 1.6-49 (вх. № 19900/20) проти клопотання Відповідача 2 про витребування доказів.

02.10.2020 на електронну пошту суду та 05.10.2020 засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання Позивача від 02.10.2020 № 1.6-54 (вх. № 21148/20, 21297/20) про залучення до участі у даній справі Прокуратури Київської області та Міністерства інфраструктури України в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача.

В судовому засіданні 06.10.2020 суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання про залучення третіх осіб, та відхилив вказане клопотання, про що в судовому засіданні 06.10.2020 постановлено протокольну ухвалу без виходу до нарадчої кімнати.

Ухвалою суду від 20.10.2020 повторно витребувано докази від Відділу у Бориспільському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області; підготовче засідання відкладено на 10.11.2020.

Ухвалою суду від 10.11.2020 втретє витребувано докази від Відділу у Бориспільському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області; уповноважено ТОВ «Рапекс1» на отримання запитуваних доказів; підготовче засідання відкладено на 01.12.2020.

Ухвалою суду від 01.12.2020 підготовче засідання відкладено на 22.12.2020; витребувано докази від ГУ Держгеокадастру у Київській області.

10.12.2020 на електронну пошту суду надійшов лист ГУ Держгеокадастру у Київській області від 25.11.2020 № 19-10-0.6-15232/2-20 (вх. № 30522/20) на виконання ухвали суду від 10.11.2020.

17.12.2020 до суду надійшов лист ГУ Держгеокадастру у Київській області від 10.12.2020 № 9-10-0.6-15859/2-20 (вх. № 31222/20) на виконання ухвали суду від 01.12.2020.

Як вбачається з листів ГУ Держгеокадастру у Київській області, запитувана документація із землеустрою щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:004:0016, яка розроблена ТОВ «Інком+» в місцевому фонді документацій із землеустрою Відділу у Бориспільському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області не виявлена, у зв`язку з чим надати запитувані матеріали немає можливості.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.12.2020 закрито підготовче провадження у справі; призначено справу до розгляду по суті на 26.01.2021.

В судовому засіданні 26.01.2021 оголошено перерву до 09.02.2021.

09.02.2021 в судове засідання з`явились представники Позивача та Відповідача 2. Відповідач 1 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дане судове провадження повідомлений належним чином.

Представник Позивача позовні вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов повністю.

Зокрема Позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу № 19-1404 від 24.05.2016 та повернути майно «Спорткомплекс ЛТК» (бетонне покриття), розташоване за адресою: с. Гора, Бориспільський р-н, Аеропорт, Бориспіль-7.

Узагальнені доводи Позивача є наступними.

Позивачу стало відомо, що в 2016 році в процедурі банкрутства у справі № 911/2987/13 ліквідатором ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» було реалізовано на користь ТОВ «Рапекс1» державне майно - «Спорткомплекс ЛТК», як «асфальтово-бетонну площадку».

В той же час, вказане майно в 1993 році було передане ДАК «Авіакомпанія Авіалінії України» за Актом розподілу майна.

В 2001 році ВАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» оформлено Державний акт ІІ-КВ № 001117 на право постійного користування земельною ділянкою 26,94 га.

14.04.2003 розпорядженням № 208 голови Київської ОДА у Позивача було вилучено земельну ділянку загальною площею 4,8137 га, яка складалася з 3,0764 га та 1,7373 га, на користь ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт».

На ділянці площею 1,7373 га знаходився Спорткомплекс ЛТК, на якому Відповідач 1 розмістив свій вантажний термінал.

В подальшому, рішеннями Господарського суду Київської області від 11.04.2007 у справі № 70/17-05/14/8/9 та Господарського суду м. Києва від 03.12.2012 у справі № 44/298-47-55/436-2012 зазначені земельні ділянки було повернуто в користування ДП МА «Бориспіль» і ВАТ «Авіакомпанія Авіалінії України».

18.05.2017 при обстеженні комісією території ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» було складено Акт № 1.6-27/1, в якому зазначено самовільне зайняття ТОВ «Рапекс1» майна Позивача - Спорткомплексу ЛТК (бетонне покриття).

В подальшому Позивачу стало відомо, що в ході процедури банкрутства ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» було проведено інвентаризацію (протокол комісії від 24.07.2015), під час якої безпідставно поставлено на облік Відповідача 1 «Спорткомплекс ЛТК» (бетонне покриття), як «асфальтобетонне покриття» загальною площею 2635 кв.м. та реалізовано на користь ТОВ «Рапекс1» за оспорюваним договором купівлі-продажу.

Таким чином Позивач зазначає, що оскільки за оспорюваним договором Відповідачем 1 відчужено на користь Відповідача 2 майно, належне Позивачеві, наявні підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним і повернення спірного майна Позивачеві.

Представник Відповідача 2 проти заявлених позовних вимог заперечив і просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Узагальнені доводи Відповідача 2 є наступними.

По-перше Відповідач 2 зазначає про сплив строку позовної давності за заявленими позовними вимогами, оскільки спірний Договір № 19-1404 від 24.05.2016 укладено у 2016 році за результатами проведення аукціону, відомості про проведення якого розміщені 14.04.2016 на веб-сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України. При цьому, оскільки Позивач в заяві стверджує, що спірне майно вибуло з володіння Позивача 24.07.2015, отже Позивач мав можливість дізнатись про це відразу, але в будь-якому випадку не пізніше 14.04.2016, коли було опубліковано відомості про проведення аукціону щодо продажу майна, яке Позивач вважає спірним.

Крім цього по суті позову Відповідач 2 зазначає, що доданими Позивачем до позовної заяви доказами, зокрема копією Акту розподілу майна, схемою розташування бетонних площадок, актом опису майна, складеного Бориспільською ОДПІ, актом обстеження земельних ділянок, технічним паспортом бетонного покриття, жодним чином не підтверджується пов`язаність об`єктів «Спорткомплексу ЛТК» (бетонне покриття) розміром 2000 кв.м. з асфальтово-бетонним майданчиком розміром 2635 кв.м., який був предметом спірного договору.

Щодо вимоги про витребування майна Відповідач 2 додатково зазначає, що він є добросовісним набувачем майна - асфальтово-бетонний майданчик розміром 2635 кв.м., отже в силу ст. 388 ЦК України вказане майно не може бути витребуване від добросовісного набувача, оскільки було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, зокрема за результатом аукціону з продажу майна в рамках справи про банкрутство.

Таким чином Відповідач 2 вважає заявлені позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім цього, узагальнені доводи Відповідача 1, що викладені у відзиві, є наступними.

Згідно договору купівлі-продажу № 19-1404 від 24.05.2016 в рамках справи про банкрутство було реалізовано асфальтово-бетонну площадку (2635 кв.м.) інв. № 103-1-Н37, яка не ототожнюється з майном «Спорткомплекс ЛТК» (бетонне покриття), розташоване за адресою: с. Гора, Бориспільський р-н, Аеропорт, Бориспіль-7.

З наданого Позивачем Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається зареєстроване речове право постійного користування ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0016.

Проте фактично за Договором № 19-1404 від 24.05.2016 Відповідачем 1 було реалізовано рухоме майно - асфальтобетонну площадку (2635 кв.м.), яка розташована за адресою: Бориспільський р-н, Аеропорт, Бориспіль-7, без посилань на земельну ділянку з кадастровим номером, отже твердження Позивача про те, що предметом Договору № 19-1404 від 24.05.2016 є майно «Спорткомплекс ЛТК» є припущенням Позивача.

Крім цього Відповідач 1 зазначає, що за Договором № 19-1404 від 24.05.2016 ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» передано у власність ТОВ «Рапекс1» майно згідно додатку, а саме: асфальтно-бетонна площадка (2635 кв.м.) інв. № 103-1-Н37, сейф інв. № 106-3-Н223, сейф Мак-27, однак Позивачем не зазначено, яке саме право Позивача порушене відчуженням сейфів.

Таким чином Відповідач 1 зазначає, що ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» не продавало та не створює перешкод в користуванні, володінні, розпорядженні ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» своїм майном, в т.ч. майном «Спорткомплекс ЛТК» (бетонне покриття), розташованим за адресою: с. Гора, Бориспільський р-н, Аеропорт, Бориспіль-7, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0016.

Враховуючи викладене Відповідач 1 вважає відсутніми підстави для визнання недійсним Договору купівлі-продажу № 19-1404 від 24.05.2016.

Згідно ст. 219 ГПК України, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення) для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У судовому засіданні 09.02.2021, відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Детально розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази та заслухавши доводи представників Позивача та Відповідача 2, судом встановлено наступне.

24.05.2016 між ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» в особі ліквідатора арбітражного керуючого Талана Л.Г. (продавець) та ТОВ «Рапекс1» (покупець), на підставі протоколу № 2 проведення аукціону від 18.05.2016, було укладено Договір купівлі-продажу майна банкрута в провадженні у справі про банкрутство № 19-1404, відповідно до умов якого (п. 1.1.) продавець зобов`язується передати у власність покупця майно, а покупець зобов`язується сплатити ціну його продажу та прийняти майно, що було виставлено для продажу на аукціоні у вигляді окремого лоту, до складу якого входить майно, яке належить продавцю на праві власності.

Зведена інформація про майно (назва будівель та споруд, підстави отримання права власності, марка, модель та інші відомості про транспортні засоби, а також найменування інших основних засобів, малоцінних необоротних матеріальних активів та товарно-матеріальних цінностей, їх кількість та одиниця виміру, рік вводу в експлуатацію, характеристика за результатами інвентаризації та даних бухгалтерського обліку тощо), що є предметом продажу на аукціоні зазначена у додатку № 1 до цього договору.

Право на придбання майна покупець набув за результатами проведеного 18 травня 2016 року аукціону за ціною продажу майна у розмірі, вказаному у п. 2.1. договору, згідно протоколу № 2 проведення аукціону (п. 1.4. Договору № 19-1404).

Відповідно до п. 2.1. Договору № 19-1404, продаж майна вчинено за ціною у розмірі 31995,60 грн без ПДВ, що склалася за результатами проведеного аукціону.

Згідно Додатку № 1 до Договору № 19-1404 від 24.05.2016, до переліку майна, що є предметом продажу, включено асфальтово-бетонний майданчик (2635 кв.м.), інвентарний номер 103-1-Н37, Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7.

Позивач в позові стверджує, що зазначений асфальтово-бетонний майданчик (2635 кв.м.), інвентарний номер 103-1-Н37, Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7, це фактично «Спорткомплекс ЛТК» (бетонне покриття), розташований за адресою: с. Гора, Бориспільський р-н, Аеропорт, Бориспіль-7, і є власністю ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України».

Здійснюючи перевірку заявлених позовних вимог на предмет підтвердження доказами судом встановлено, що Позивач посилається на Акт передачі і приймання будівель і споруд Бориспільського авіапідприємства до відання базової «Авіакомпанії», за яким до переліку у т.ч. включено «Спорткомплекс ЛТК 1992 року площею 2000 кв.м.».

Крім цього Позивачем надано копію державного акту на право постійного користування землею ІІ-КВ № 001117, зареєстрованого у книзі записів державних актів за № 378, за яким ВАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» передано в постійне користування 26,94 га землі в межах згідно з планом землекористування, на території Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Також Позивачем надано копію схеми розташування бетонних площадок, що наведена в «додатку № 04/11 до договору № 04/11 від 05.02.2011, на якій зображено крім іншого бетонне покриття біля складу загальною площею 2753 кв.м., технічного паспорту бетонного покриття Спорткомплексу льотних загонів площею 3241 кв.м. та схему розміщення майна ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України».

Крім цього Позивачем надано копію розпорядження Київської ОДА від 14.04.2003 № 208, згідно якого вирішено вилучити та передати в оренду ЗАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на 49 років земельні ділянки загальною площею 24,9575 га, у т.ч. за рахунок земель ВАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» 4.8137 га забудованих земель.

В подальшому, згідно рішення Господарського суду Київської області від 11.04.2007 у справі № 70/17-05/14/8/9, копія якого додана Позивачем до позову, серед іншого вирішено вилучити у ЗАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» на користь Київської ОДА земельну ділянку загальною площею 4,8137 га, яка складається з земельної ділянки площею 3,0764 га та земельної ділянки площею 1,7373 га, які розташовані за адресою: 08300, Київська область, Бориспіль - 7, аеропорт.

Позивачем надано копію листа ЗАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» від 28.01.2011 № 1-1-03/27, в якому Відповідач 1 зазначає, що вантажний термінал ЗАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» розташований на землях, які закріплені за Позивачем, у зв`язку з чим Відповідач 1 просив надати проект договору оренди твердого покриття на території вантажного терміналу.

Крім цього Позивачем надано копію листа Відповідача 2 від 02.1.2014 № 02/12/14-1, в якому ТОВ «Рапекс1» просило оформити нотаріально посвідчену відмову від права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:004:0016, для переоформлення права користування земельною ділянкою Відповідачем 2, оскільки останній є власником об`єктів нерухомості (будівля льотних загонів та будівля спецскладу), що розташовані на вказаній земельній ділянці.

При розгляді зазначеного листа ТОВ «Распекс1» Позивачем було встановлено, що на вказаній земельній ділянці знаходиться бетонне покриття площею 4138 кв.м., яке перебуває на обліку Позивача як основний засіб і знаходиться під арештом, накладеним Бориспільською ОДПІ, у зв`язку з чим Позивач листом від 25.12.2014 повідомив Відповідача 2 про неможливість добровільної відмови від користування землею.

Також Позивачем надано копію Акту обстеження території від 18.05.2017, складеного представниками ПрАТ «Авіакомпанія Авіалінії України» та ДП «Міжнародний аеропорт Бориспіль», в якому зазначено, що при обстеженні було виявлено самочинне зайняття твердого покриття, що розміщене на території в районі будівлі льотних загонів, складу цивільної оборони та будівлі цеху № 3, зокрема велика кількість рухомого та нерухомого обладнання. На підставі вказаного Акту Позивач звертався до Відповідача 2 з листом від 22.05.2017 № 1.6-26 про звільнення території від обладнання та в подальшому до правоохоронних органів.

Відповідач 2 в ході розгляду справи підтвердив обставини відносно того, що за договорами купівлі-продажу будівель від 24.04.2013 ТОВ «Распекс1» було придбано у ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» будівлю льотних загонів (РНОНМ 8) та будівлю спецскладу (РНОНМ 8), які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0016, у зв`язку з чим Відповідач 2 дійсно звертався до Позивача з проханням вжити заходи щодо переоформлення права користування земельною ділянкою, враховуючи положення ст. 120 Земельного кодексу України.

В той же час судом встановлено, що Відповідач 2 заперечує проти заявлених вимог про визнання недійсним договору № 19-1404 від 24.05.2016 та повернення майна, оскільки Позивачем не надано жодного доказу, який підтверджує, що асфальтово-бетонний майданчик (2635 кв.м.), інвентарний номер 103-1-Н37, і об`єкт «Спорткомплекс ЛТК» (бетонне покриття) є одним і тим самим майном.

При цьому Відповідач 2 зауважив, що відповідний об`єкт (асфальтово-бетонний майданчик (2635 кв.м.), інвентарний номер 103-1-Н37) був створений Відповідачем 1 і в ході процедури банкрутства ПрАТ «Авіакомпанія «Аеросвіт» даний актив Боржника був реалізований у встановленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядку.

Щодо наданих Позивачем доказів, перелік яких наведено вище, суд зазначає, що факт передачі Позивачу Спорткомплексу ЛТК розміром 2000 кв.м. без зазначення детального місцезнаходження не може свідчити про незаконність придбання Відповідачем 2 асфальтово-бетонного майданчику розміром 2635 кв.м. за оспорюваним договором, оскільки наведений у переліку «Спорткомплекс ЛТК» має суттєво інші характеристики, аніж асфальтово-бетонний майданчик, як за призначенням та комплектацією, так і за розміром.

Щодо підтвердження Позивачем факту володіння земельною ділянкою на праві постійного користування слід зазначити, що відповідна земельна ділянка, як і право користування нею, не є предметом спору у даному провадженні.

Щодо схеми розташування бетонних площадок, наведеної в додатку № 04/11 до договору № 04/11 від 05.02.2011, на якій зображено, у т.ч. бетонне покриття біля складу загальною площею 2753 кв.м., дана схема жодним чином не пов`язує «Спорткомплекс ЛТК» розміром 2000 кв.м. з асфальтово-бетонним майданчиком розміром 2635 кв.м., щодо якого заявлено позовну вимогу.

Технічний паспорт бетонного покриття Спорткомплексу льотних загонів в розмірі 3241 кв.м. так само не пов`язує «Спорткомплекс ЛТК» розміром 2000 кв.м. з асфальтово-бетонним майданчиком розміром 2635 кв.м., щодо якого заявлено позовну вимогу.

Акт опису майна, складений Бориспільською ОДПІ, зокрема бетонного покриття загальною площею 7000 кв.м., розташованого на території аеропорту в режимній зоні, також не пов`язує «Спорткомплекс ЛТК» розміром 2000 кв.м. з асфальтово-бетонним майданчиком розміром 2635 кв.м., щодо якого заявлено позовну вимогу.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що надані Позивачем докази, перелік яких викладено вище, ані кожен окремо, ані в їх сукупності, жодним чином не пов`язують об`єкт «Спорткомплекс ЛТК» (бетонне покриття) розміром 2000 кв.м., щодо якого заявлено позовну вимогу, з об`єктом асфальтово-бетонний майданчик розміром 2635 кв.м., який є предметом оспорюваного Договору № 19-1404 від 24.05.2016 та не підтверджують факту, що вказані «Спорткомплекс ЛТК» розміром 2000 кв.м. і асфальтово-бетонний майданчик розміром 2635 кв.м., є одним і тим самим об`єктом речових прав.

Отже суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено порушення його прав та законних інтересів при укладенні Відповідачами 1, 2 Договору № 19-1404 від 24.05.2016.

За змістом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.

Згідно приписів ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частинами 1, 3, 5 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, господарський суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання договору недійсним і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту договору вимогам закону, додержання встановленої форми договору; правоздатність сторін за договором; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

За наслідком розгляду матеріалів справи та заслуховування позицій представників сторін судом не встановлено обставин, які свідчили б про наявність підстав для визнання недійсним Договору купівлі-продажу № 19-1404 від 24.05.2016, а також не встановлено обставин порушення Відповідачами 1, 2 прав та законних інтересів Позивача при укладенні спірного Договору, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання недійсним Договору купівлі-продажу № 19-1404 від 24.05.2016 та повернення Позивачу майна - «Спорткомплекс ЛТК» (бетонне покриття), не підлягають задоволенню.

Стосовно строку позовної давності, про пропуск якої заявлено Відповідачем 2 у відзиві, слід зазначити наступне.

Враховуючи, що пропуск строку позовної давності є підставою для відмови в позові в разі наявності підстав для його задоволення, однак за наслідками розгляду спору по суті судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог, питання пропуску строку позовної давності не підлягає дослідженню, оскільки не впливає на результат вирішення спору.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на Позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241, 256, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення у зв`язку з відпусткою судді Наріжного С.Ю. виготовлено і підписано 24.02.2021.

Суддя С.Ю. Наріжний