СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2021 р. Справа № 913/604/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чумак Д.В.

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Стеценко Т.М., ордер АІ серія №1059717 від 09.10.2020;

від відповідача-1- не з`явилися;

від відповідача-2- не з`явилися;

від відповідача-3- не з`явилися;

від відповідача-4- не з`явилися;

від відповідача-5- не з`явилися;

від відповідача-6- не з`явилися;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції за допомогою програми Easycon, у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№3460Л/1)

на ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.11.2020, постановлену у складі судді Корнієнко В.В.,

у справі №913/604/20

за позовом ОСОБА_1 , смт. Білокуракине Луганської області

до відповідачів:

1.Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія", с. Нещеретове Білокуракинського району Луганської області,

2. ОСОБА_2 , с. Паньківка Білокуракинського району Луганської області,

3. ОСОБА_3 , м. Луганськ,

4. ОСОБА_4 , м. Луганськ,

5. ОСОБА_5 , м. Луганськ,

6. ОСОБА_6 , с. Нещеретове Білокуракинського району Луганської області

про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Луганської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до відповідачів, у якій просить визначити розмір статутного капіталу СТОВ "Вікторія" в сумі 58 123, 00грн, та розміри часток учасників у СТОВ "Вікторія" за ОСОБА_1 - 36 264, 00грн, ОСОБА_2 - 7 711, 00грн, ОСОБА_6 - 3 537, 00грн, ОСОБА_4 - 3 537, 00грн, ОСОБА_5 - 3 537, 00грн, ОСОБА_3 - 3 537, 00грн.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 у справі №913/604/20 позовну заяву ОСОБА_1 про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників СТОВ "Вікторія" повернуто заявнику.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що заявивши вимоги про визначення розміру статутного капіталу СТОВ "Вікторія" та розміру часток його учасників у грошовому виразі, позивач фактично заявив позов про визнання за ним права власності на додаткову частку у статутному капіталі товариства у розмірі 6, 2334%, якої позивач був незаконно, на його думку, позбавлений.

Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір за ставкою, встановленою для позовних заяв немайнового характеру, у розмірі 2 102, 00грн та наполягає на тому, що ним вірно сплачений судовий збір, у той час, як вимога даного позову відноситься до вимог майнового характеру, і сплаті підлягає судовий збір у розмірі 34 226, 80грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що недоліки позовної заяви заявником фактично не усунуті.

Не погодившись з ухвалою, постановленою господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , який просить ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 про повернення позовної заяви скасувати, а справу №913/604/20 передати до Господарського суду Луганської області для продовження розгляду; стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 102, 00грн.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що позивачем у позовній заяві вказано відсоткове співвідношення часток учасників товариства як інформативний показник; вважає, що у даному випадку має місце спір щодо розміру статутного капіталу, а не конкретно частки позивача.

Апелянт також вказує, що у справі наявні належні та допустимі докази щодо остаточної адреси сторін; позовна заява містить детальний розрахунок позовних вимог.

На думку апелянта, суд безпідставно вимагав інформацію щодо проведення виплат вартості частини чистих активів СТОВ "Вікторія" учаснику товариства ОСОБА_7 , який добровільно вийшов зі складу учасників.

З огляду на викладене, вважає, що у місцевого господарського суду були відсутні підстави для повернення позовної заяви.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 у справі №913/604/20; встановлено сторонам строк до 30.12.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншим учасникам справи; постановлено розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 у справі №913/604/20 здійснювати без повідомлення учасників справи.

05.01.2021 від представника апелянта надійшла заява про призначення справи до розгляду в судовому засіданні і участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№99), з посиланням на частину 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України просить викликати сторони для участі у справі; крім того, просить розгляд справи провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з відпусткою судді Ільїна О.В., який входив до складу колегії суддів, призначеної для розгляду даної справи, згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2021, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Слободін М.М., суддя Тихий П.В.

У відповідності до положень статті 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З урахуванням обставин справи суд апеляційної інстанції може розглядати такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 заяву представника ОСОБА_1 про призначення справи до розгляду в судовому засіданні і участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; постановлено здійснити розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 у справі №913/604/20 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи; призначено справу №913/604/20 до розгляду на 11.02.2021 об 11:30год.; постановлено судове засідання провести в режимі відеоконференції за допомогою програми Easycon.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 11.02.2021, яке відбулось у режимі відеоконференції за допомогою програми Easycon, представник позивача оголосив доводи апеляційної скарги, просить ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 про повернення позовної заяви скасувати, а справу №913/604/20 передати до Господарського суду Луганської області для продовження розгляду.

Інші учасники справи своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, у судове засідання представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча сторони були належним чином завчасно повідомлені про час, дату і місце судового засідання.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, представник апелянта висловив доводи і вимоги апеляційної скарги, а неявка представників відповідачів у судове засідання не перешкоджає розгляду скарги, з огляду на передбачений статтею 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив таке:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Вікторія" є юридичною особою приватного права, державну реєстрацію якого здійснено 24.12.1998, статутний фонд товариства становить 74 000, 00грн.

ОСОБА_1 є учасником товариства, частка якого станом на дату подання позову, становить 41 557, 00грн, що складає 56, 16% від загального розміру статутного фонду.

Станом на 18.08.2017 учасниками товариства були: ОСОБА_1 (розмір частки 36 264, 00грн, 49, 006 %), ОСОБА_8 (розмір частки 14 148, 00грн, 19, 119%), ОСОБА_7 (розмір частки 15 877, 00грн, 21, 455%), ОСОБА_2 (розмір частки 7 711, 00грн, 10, 420%).

02.01.2018 та 27.02.2018 ОСОБА_7 подав заяву на вихід зі складу учасників товариства.

Отже, 03.01.2018 ОСОБА_7 вже не був учасником товариства та не мав своєї частки у товаристві.

27.02.2018 були проведені загальні збори СТОВ "Вікторія", оформлені протоколом № 4, на яких було вирішено:

- задовольнити заяву ОСОБА_7 про його вихід з учасників товариства;

- придбати відступлену частку ОСОБА_7 (21, 455%) у статутному капіталі СТОВ "Вікторія" іншими учасниками товариства: ОСОБА_1 - 7, 153%, ОСОБА_8 - 7, 151%, ОСОБА_2 - 7, 15 % (договір купівлі-продажу частки від 27.02.2018, посвідчений приватним нотаріусом Білокуракинського районного нотаріального округа Луганської області Жуковим О.М. зареєстрований в реєстрі за № 135);

- виплату провести по затвердженому фінансовому звіту за 2017 в строк до 12 місяців з дня виходу пропорційно його частці у статутному капіталі 21, 455%.

Позивач вважає, що продаж відбувся з порушенням законодавства, а саме з порушенням пропорційності розподілу частини частки у відповідності до часток учасників.

За результатами цього правочину у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрований наступний розподіл часток: ОСОБА_1 - 56, 159%, ОСОБА_8 - 26, 27%, ОСОБА_2 - 17, 571%, ОСОБА_7 - 0.

Позивач вважає, що ОСОБА_7 , не маючи частки внаслідок виходу з товариства, здійснив відчуження своєї неіснуючої частини частки на користь інших учасників товариства. Статутний капітал товариства зменшився на частину вкладу учасника який вийшов до 58 123, 00грн і розподіл часток учасників мав би бути таким: ОСОБА_1 - 36 264, 00грн (62, 39%), ОСОБА_8 - 14 148, 00грн (24, 34 %), ОСОБА_2 - 7 711, 00грн (13,27 %).

На думку позивача, заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за формою №3, яка подана 28.02.2018, оформлена не належним чином та не відповідала прийнятим рішенням на зборах і чинному законодавству, оскільки жодних змін розмірів часток статутного капіталу учасників не відбулося, а відбулась лише зміна розміру статутного капіталу з 74 000, 00грн на 58 123, 00грн.

Як вказує позивач, державний реєстратор зобов`язаний був вчинити дії по виключенню учасника ОСОБА_7 та зменшенню розміру статного капіталу, а не здійснювати розподіл часток. Державний реєстратор при внесенні змін не пересвідчився у достовірності отриманих документів.

На думку позивача, такими діями товариства та державного реєстратора позбавлено позивача права власності, безпідставно та протизаконно зменшено розмір його частки пропорційно до розміру статутного капіталу з 62, 39% до 56, 16%.

Також позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла учасник товариства ОСОБА_8 та згідно свідоцтва про право на спадщину спадкоємцями померлої учасниці є: ОСОБА_6 (чоловік) у розмірі ј частки, ОСОБА_4 (син) у розмірі ј частки, ОСОБА_5 (син) у розмірі ј частки, ОСОБА_3 (донька) у розмірі ј частки.

Оскільки попередній розподіл часток відбувся з порушенням чинного законодавства, а точніше такий розподіл часток між учасниками взагалі не мав би відбуватися, а мало б бути тільки зменшення статутного капіталу товариства та виключення учасника ОСОБА_7 відбулося подальше порушення законодавства та прав позивача.

У кінцевому розрахунку розмір статутного капіталу СТОВ "Вікторія" має становити - 58 123, 00грн, та розмір часток учасників, з урахуванням свідоцтв про право на спадщину, має бути наступним: ОСОБА_1 - 36 264, 00грн, ОСОБА_2 - 7 711, 00грн, ОСОБА_6 - 3 537, 00грн, ОСОБА_4 - 3 537, 00грн, ОСОБА_5 - 3 537, 00грн, ОСОБА_3 - 3 537, 00грн.

На підставі викладених доводів позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.11.2020 позовну заяву ОСОБА_1 про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників СТОВ "Вікторія" було залишено без руху, виходячи з такого.

У порушення умов пункту 2 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позивачем у позовній заяві вказано неповну адресу проживання відповідача-2 - ОСОБА_2 та відповідача-6 - ОСОБА_6 , а саме у позові не зазначено ані вулиць, ані номерів будинків.

Позивачем у позові не вказано, чи було проведено виплату вартості частини чистих активів СТОВ "Вікторія" учаснику товариства ОСОБА_7 , який добровільно вийшов зі складу учасників. Документів на підтвердження перерахування ОСОБА_7 вартості його частки не надано.

Позивачем у позовній заяві замість ціни позову вказано "немайновий позов - 1 немайнова вимога".

Суд першої інстанції не погодився з цим, з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 163 Господарського процесуального кодексу України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

У позовній заяві позивачем заявлено вимогу про визначення розміру статутного капіталу СТОВ "Вікторія" у сумі 58 123, 00грн та визначення часток учасників, а саме: за ОСОБА_1 - 36 264, 00грн, ОСОБА_2 - 7 711, 00грн, ОСОБА_6 - 3 537, 00грн, ОСОБА_4 - 3 537, 00грн, ОСОБА_5 - 3 537, 00грн, ОСОБА_3 - 3 537, 00грн.

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами (статті 167 Господарського кодексу України).

Відтак, корпоративні права містять у собі майнову складову та володіють ознаками, притаманними майновим правам.

Згідно з частиною 3 статті 80 Господарського кодексу України, товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Відповідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.07.2020 № , розмір статутного капіталу СТОВ "Вікторія" становить 74 000, 00грн.

До виходу учасника товариства ОСОБА_7 розмір частки учасника ОСОБА_1 у гривнях становив 36 264грн, що складає 49, 0054%.

За заявленими позовними вимогами позивач також просить визначити розмір його частки у статутному капіталі в сумі 36 264, 00грн, але виходячи з розміру статутного капіталу СТОВ "Вікторія" у сумі 58 123, 00грн.

Відповідно до позовних вимог ОСОБА_1 , розмір його частки хоча і визначений у розмірі його вкладу в статутний капітал СТОВ "Вікторія" у грошовій формі в сумі 36 264, 00грн, але є відмінним у відсотковому виразі - співвідношенні до статутного капіталу на момент створення СТОВ "Вікторія" (74 000, 00грн) і того, який просить визначити позивач (58 123, 00грн), що складатиме 62, 3918%.

Статтею 54 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, чинній на момент подання ОСОБА_7 заяви про вихід із СТОВ "Вікторія") передбачено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

З доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що згідно заяв ОСОБА_7 про вихід зі складу учасників товариства від 02.01.2018 та від 27.02.2018, він також просив провести з ним розрахунки та виплатити вартість його частки у статутному капіталі товариства, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 13.10.2020 вже звертався до Господарського суду Луганської області з аналогічними позовними вимогами.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.10.2020 у справі №913/583/20 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення виявлених недоліків.

Підставою залишення позовної заяви без руху було, зокрема, невірно сплачений судовий збір.

Одночасно Господарський суд Луганської області роз`яснив позивачу, що вимога даного позову відноситься до вимог майнового характеру, та встановив, що сплаті підлягає судовий збір у розмірі 34 226, 80грн.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 21.10.2020 у справі №913/583/20 позовну заяву ОСОБА_1 з доданими до неї документами було повернуто заявнику у зв`язку з відкликанням позовної заяви.

Із ухвали Господарського суду Луганської області від 21.10.2020 у справі №913/583/20 витікає, що після виходу 27.02.2018 ОСОБА_7 зі складу учасників товариства йому була виплачена вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі, у сумі 9 999 317, 30грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, якщо ОСОБА_7 у зв`язку з виходом зі складу учасників товариства, виходячи з його частки у статутному капіталі у розмірі 15 877, 00грн (21, 4554%), було виплачено вартість частини майна товариства, пропорційно його частці у статутному капіталі, у сумі 9 999 317, 30грн, то вартість майна товариства на момент його виходу зі складу учасників СТОВ "Вікторія" становила 46 606 000, 00грн (9 999 317, 30/21,455% = 46 605 131, 11грн).

При цьому, після виходу ОСОБА_7 зі складу учасників СТОВ "Вікторія" відповідно зменшилась вартість майна товариства до 36 605 813, 81грн (46 605 131, 11грн - 9 999 317, 30грн = 36 605 813, 81грн).

Відповідно до наявного у позовних матеріалах витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 13.07.2020) частка позивача у статутному капіталі СТОВ "Вікторія" складає 41 557, 00грн, що у відсотковому виразі становить 56, 1581%.

Ураховуючи те, що:

1) до виходу ОСОБА_7 зі складу СТОВ "Вікторія" та продажу належної йому частки, виходячи з розміру статутного капіталу 74 000, 00грн, розмір часток був наступний: ОСОБА_1 - 36 264, 00грн (49, 0054%), ОСОБА_8 - 14 148, 00грн (19, 1189%), ОСОБА_7 - 15 877, 00грн (21, 4554%), ОСОБА_2 - 7 711, 00грн (10, 4203%);

2) після продажу ОСОБА_7 належної йому частки СТОВ "Вікторія", виходячи з розміру статутного капіталу 74 000, 00грн, розмір часток був наступний: ОСОБА_1 - 41 557, 00грн (56, 1581%), ОСОБА_8 - 19 440, 00грн (26, 2703%), ОСОБА_2 - 13 003, 00грн (17, 5716%);

3) відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить визначити розмір статутного капіталу 58 123, 30грн, та наступний розмір часток: ОСОБА_1 - 36 264, 00грн (62, 3915%); ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 - по 3 537, 00грн (по 6, 0853%), ОСОБА_2 - 7 711, 00грн (13, 2666%).

Отже, фактично позивач заявив позов про збільшення його частки у статутному капіталі СТОВ "Вікторія" у відсотковому виразі з 56, 1581% до 62, 3915%, тобто на 6, 2334% за рахунок зменшення відносних часток інших учасників товариства.

Попередньо визначаючи вартість такого збільшення частки позивача у грошовому виразі, а отже і ціну позову та розмір судового збору, який підлягає сплаті за заявленими вимогами, суд першої інстанції відповідно частини 3 статті 163 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про можливість визначення цієї вартості як відсотка (6, 2334%) від загальної вартості майна СТОВ "Вікторія" після виходу із нього ОСОБА_7 , що складає 2 281 786, 80грн (36 605 813, 81 х 6, 2334 % = 2 281 786, 80).

Таким чином, місцевим господарським судом встановлено, що попередньо визначена судом ціна позову за заявленими позивачем вимогами становить 2 281 786, 80грн і саме з цієї суми має бути сплачений судовий збір.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.11.2020 про залишення позовної заяви без руху було зобов`язано позивача подати суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, з доказами її надсилання (вручення) відповідачам, в якій:

- чітко визначити та вказати ціну позову, подати відповідний розрахунок ціни позову, докази на підтвердження цього розрахунку;

- надати докази доплати судового збору у розмірі 32 124, 80грн;

- вказати повну адресу проживання відповідача-2 - ОСОБА_2 та відповідача-6 - ОСОБА_6 (зазначити назви вулиць та номери будинків);

- відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позову.

03.11.2020 до Господарського суду Луганської області (через систему "Електронний суд") та 04.11.2020 на адресу електронної пошти суду від представника позивача - ОСОБА_1 надійшли (ідентичні за змістом) письмові пояснення на виконання ухвали Господарського суду Луганської області №913/604/20 від 02.11.2020 про залишення позовної заяви без руху.

У поданих суду заявах заявник наполягає на тому, що вимога про встановлення розміру статутного капіталу в розмірі 58 123, 00грн є вимогою немайнового характеру, у зв`язку з чим судовий збір повинен становити 2 102, 00грн.

На думку позивача, обставини проведення виплат вартості частини чистих активів СТОВ "Вікторія" учаснику товариства ОСОБА_7 , який вийшов зі складу учасників, не входить до предмету доказування у цій справі, а суд вийшов за межі своїх повноважень, самостійно вчинивши дії по пошуку такої інформації.

Позивач також вважає, що з урахуванням зазначеної позивачем ціни позову, вимогою про встановлення розміру статутного капіталу в розмірі 58 123, 00грн та можливим зменшенням часток усіх учасників товариства - розмір судового збору є незмінним та складає 2 102, 00грн.

На думку позивача, його частка та частки інших учасників СТОВ "Вікторія" після задоволення позовних вимог залишаться незмінними, так як ці частки були до дати виходу учасника ОСОБА_7 зі складу СТОВ "Вікторія".

Тому доказів доплати судового збору у встановленому розмірі (32 124, 80грн) суду не подав.

Щодо неповного зазначення адрес проживання відповідача-2 - ОСОБА_2 та відповідача-6 - ОСОБА_6 заявник повідомив, що такі відомості (вулиці та номери будинків) позивачу невідомі. Крім того, під час проведення реєстраційних дій, на час створення СТОВ "Вікторія" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вказані відомості були відсутні.

Також позивачем зазначено, що роздруківка витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.07.2020 знаходиться у позивача, а оригінал знаходиться у Міністерстві юстиції України. Тож фактично суду надано оригінал документа.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 у справі №913/604/20 позовну заяву ОСОБА_1 про визначення розміру статутного капіталу та розмірів часток учасників СТОВ "Вікторія" повернуто заявнику.

Судом повторно звернуто увагу заявника на те, що заявивши вимоги про визначення розміру статутного капіталу СТОВ "Вікторія" та розміру часток його учасників у грошовому виразі, позивач фактично заявив позов про визнання за ним права власності на додаткову частку у статутному капіталі товариства у розмірі 6, 2334%, якої позивач був незаконно позбавлений.

Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір за ставкою, встановленою для позовних заяв немайнового характеру, у розмірі 2 102, 00грн.

З урахуванням викладеного вище, суд першої інстанції дійшов висновку, що недоліки позовної заяви заявником фактично не усунуті.

Апеляційним господарським судом встановлено, що зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що фактично підставою для повернення апеляційної скарги стало невиконання ухвали Господарського суду Луганської області від 02.11.2020 саме в частині надання доказів доплати судового збору у розмірі 32 124, 80грн, виходячи з ціни позову майнового характеру.

При цьому, ціна позову визначається як відсоток (6, 2334%) від загальної вартості майна СТОВ "Вікторія" після виходу із нього ОСОБА_7 , що складає 2 281 786, 80грн (36 605 813, 81 х 6, 2334 % = 2 281 786, 80).

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Спірні правовідносини, що склалися між сторонами у справі, мають характер корпоративних: виникли між Товариством і його учасниками щодо визначення розміру статутного капіталу СТОВ "Вікторія" та розмірів часток учасників у СТОВ "Вікторія".

Так, на думку позивача, після виходу зі складу учасників товариства ОСОБА_7 розподіл часток між учасниками взагалі не мав би відбуватися, а мало б бути тільки зменшення статутного капіталу товариства та виключення учасника ОСОБА_7 .

Судова колегія зазначає, що враховуючи, що до виходу ОСОБА_7 зі складу СТОВ "Вікторія" та продажу належної йому частки, виходячи з розміру статутного капіталу 74 000, 00грн, розмір частки ОСОБА_1 становив 36 264, 00грн (49, 0054%), після продажу ОСОБА_7 належної йому частки СТОВ "Вікторія", виходячи з розміру статутного капіталу 74 000, 00грн, розмір частки ОСОБА_1 став 41 557, 00грн, що відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. А відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить визначити розмір статутного капіталу 58 123, 30грн, та наступний розмір зокрема своєї частки - 36 264, 00грн (62, 3915%), отже, вірним є висновок місцевого господарського суду, що фактично позивач заявив позов про збільшення його частки у статутному капіталі СТОВ "Вікторія" у відсотковому виразі з 56, 1581% до 62, 3915%, тобто на 6, 2334% за рахунок зменшення відносних часток інших учасників товариства.

У постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17 зазначено, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Отже, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що даний позов носить характер майнового позову, і обчислення судового збору має бути здійснено, виходячи з ціни позову.

Так, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи апелянта, що позов про визначення розміру статутного капіталу СТОВ "Вікторія" та розміру часток його учасників носить немайновий характер, виходячи з такого.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

У даному ж випадку позивач звернувся з вимогою про визначення розміру статутного капіталу СТОВ "Вікторія" та розміру часток його учасників у грошовому виразі: позивач вважає, що статутний фонд товариства після виходу одного із його учасників мав бути зменшений і розподіл часток між учасниками мав бути здійснений по-іншому.

Виходячи із викладених вище доводів позовної заяви вбачається, що фактично позивач заявив позов про визнання за ним права власності на додаткову частку у статутному капіталі товариства у розмірі 6, 2334%, якої позивач, на його думку, був незаконно позбавлений.

А доводи апелянта, що у даному випадку має місце спір щодо розміру статутного капіталу, а не конкретно частки позивача, є довільним трактування апелянтом обставин справи на свою користь, що не узгоджується із викладеним вище, а саме, що до виходу ОСОБА_7 зі складу СТОВ "Вікторія" та продажу належної йому частки, виходячи з розміру статутного капіталу 74 000, 00грн, розмір частки ОСОБА_1 становив 36 264, 00грн (49, 0054%), після продажу ОСОБА_7 належної йому частки СТОВ "Вікторія", виходячи з розміру статутного капіталу 74 000, 00грн, розмір частки ОСОБА_1 став 41 557, 00грн, що відповідає відомостям з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить визначити розмір статутного капіталу 58 123, 30грн, та наступний розмір зокрема своєї частки - 36 264, 00грн (62, 3915%).

Отже, розмір частки у статутному капіталі (у разі задоволення позовних вимог) хоча й залишився б 32 264, 00грн, однак, відсоток часток у статутному капіталі товариства збільшиться, що автоматично збільшує вартість частини майна товариства.

І доводи апелянта, що розмір часток учасників товариства був зазначений ним інформативно, зазначеного не спростовують.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, що суд першої інстанції при визначення ціни позову вийшов за межі позовних вимог, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 163 Господарського процесуального кодексу України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

У даному випадку суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача, що даний спір носить немайновий характер, і відповідно до положень чинного господарського процесуального законодавства, виходячи із обставин справи, визначив попередньо розмір судового збору.

При цьому, судом в ухвалі про залишення позову без руху зазначено, що у випадку подання позивачем належних доказів на підтвердження іншої вартості частки статутного капіталу СТОВ "Вікторія", на яку він претендує, на момент звернення із даним позовом, вказаний розмір судового збору буде переглянутий відповідно до встановленої ціни позову.

Однак, позивач таким своїм правом не скористався і не надав суду доказів іншої вартості частки статутного капіталу СТОВ "Вікторія", на яку він претендує, на момент звернення із даним позовом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відтак, позивач, не виконавши вимог ухвали суду про залишення позову без руху і не надавши належних та допустимих доказів на підтвердження іншої вартості частки статутного капіталу СТОВ "Вікторія", на яку він претендує, а також враховуючи наявність попередньої ухвали Господарського суду Луганської області від 21.10.2020 у справі №913/583/20 про повернення позовної заяви з тих же підстав, проявивши розумну обізнаність, мав розуміти настання правових наслідків у вигляді повернення його позовної заяви у даній справі.

Судова колегія зазначає, що відповідно до статті 54 Закону України "Про господарські товариства" (у редакції, чинній на момент подання ОСОБА_7 заяви про вихід із СТОВ "Вікторія") передбачено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі.

У постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №925/1165/14 зазначено, що вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості активів товариства за вирахуванням вартості його зобов`язань (тобто вартості чистих активів), пропорційній до частки учасника в статутному капіталі товариства.

Статтею 24 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (у редакції, що діяла на момент прийняття оскаржуваного рішення учасників товариства) визначено, що вартість частки учасника визначається з ринкової вартості сукупності всіх часток учасників товариства пропорційно до розміру частки такого учасника.

Отже, обґрунтованим і таким, що відповідає положенням законодавства є висновок суду першої інстанції, що якщо ОСОБА_7 у зв`язку з виходом зі складу учасників товариства, виходячи з його частки у статутному капіталі у розмірі 15 877, 00грн (21, 4554%), було виплачено вартість частини майна товариства, пропорційно його частці у статутному капіталі, то вартість майна товариства на момент його виходу зі складу учасників СТОВ "Вікторія" зменшилась.

З огляду на викладене, судова колегія відхиляє доводи апелянта, що факт виплати СТОВ "Вікторія" на користь колишнього учасника ОСОБА_7 грошових коштів не має значення для вирішення цієї справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апелянтом не наведено суду апеляційної інстанції підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, постановленої з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 у справі №913/604/20 - без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 у справі №913/604/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження постанови передбачені ст.ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.02.2021

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя М.М. Слободін

Суддя П.В. Тихий