ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" лютого 2021 р. Справа № 924/145/21

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В., розглянувши матеріали

за позовом фізичної особи-підприємця Ваколюка Віталія Івановича

до фізичної особи-підприємця Андрійчука Володимира Васильовича

про виділення в натурі із спільної часткової власності, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця Ваколюка Віталія Івановича до фізичної особи-підприємця Андрійчука Володимира Васильовича, в якій просить суд: виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належні Ваколюку Віталію Івановичу 1/2 частини нежитлового цегляного приміщення «Ремонт холодильників», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (за варіантом № 3 висновку експертного дослідження № 0116/18 від 01 жовтня 2019 року) загальною площею 28,4 кв.м., що становить 50% ідеальної частки та складається з приміщень: площею 10,8 кв. м. та площею 17,6 кв. м. (1); визнати за Ваколюком Віталієм Івановичем право власності на окремий об`єкт нерухомого майна - нежитлове цегляне приміщення «Ремонт холодильників», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (2); припинити право спільної часткової власності Ваколюку Віталію Івановичу на 1/2 частини нежитлового цегляного приміщення «Ремонт холодильників», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (3).

За правилами господарського процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статтям 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як передбачено ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 3 Закону України „Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 4 даного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною другою статті 4 даного Закону встановлено розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" було установлено з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2270 гривні.

Як вбачається із позовної заяви позивач звернувся до суду із 3 позовними вимогами, однак до позовної заяви додано квитанцію від 10.02.2021р. про сплату судового збору лише на суму 2270 грн.

Відтак, позовна заява не відповідає вимогам ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем судовий збір сплачений не в повному обсязі.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем належним чином не виконано вимог ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

У разі неусунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що звернулась із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Для усунення вказаних в даній ухвалі недоліків надати строк - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили 16.02.2021 р. та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков 3 прим. (всім рек. з пов. про вруч.) 1 - в наряд; 2 - позивачу (АДРЕСА_2); 3 - відповідачу (АДРЕСА_3).