УХВАЛА

23 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 910/19110/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Дроботової Т.Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 і рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія"

до Акціонерного товариства "Альфа-Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Таранко Дмитро Вікторович

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 і рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 у справі № 910/19110/19, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 23.02.2021.

03.02.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія" про зупинення касаційного провадження у справі до перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах в іншій справі № 910/10374/17.

Під час вивчення матеріалів касаційної скарги і матеріалів справи колегія суддів установила, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Волиньбакалія" заявлено щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню на підставі статті 88 Закону України "Про нотаріат", за змістом якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи на підтвердження безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у правовідносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Водночас, на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частин 4, 5 статті 302 Господарського процесуального кодексу України передано справу № 910/10374/17 з таких підстав: 1) у зв`язку з необхідністю відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду щодо застосування положень статті 88 Закону України "Про нотаріат", викладеного у постанові від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17, стосовно строку звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, оскільки наявність двох взаємовикдючних висновків (Конституційного Суду України, рішення якого є обов`язковими в силу вимог статті 2 Закону України "Про Конституційний Суд України", та постанови Великої Палати Верховного Суду, яка у справі № 916/3006/17 зробила відповідний висновок та скасувала рішення судів попередніх інстанцій і відмовила у задоволенні позову) призводить до неможливості застосування Верховним Судом норми права - статті 88 Закону України "Про нотаріат" у спосіб, у який її було витлумачено та застосовано Великою Палатою Верховного Суду; 2) у зв`язку з наявністю виключної правової проблеми застосування статті 88 Закону України "Про нотаріат" стосовно строку звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису - за наявності протирічь висновків Великої Палати Верховного Суду (справа № 916/3006/17) та висновків Конституційного Суду України (справа № 3-239/2019(5444/19) стосовно питання строку для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, застосування норми права у спосіб, зроблений Великою Палатою Верховного Суду - не буде відповідати висновку, викладеному у рішенні Конституційного Суду України, що суперечитиме статті 2 Закону України "Про Конституційний Суд України". В свою чергу, застосування положень статті 88 Закону України "Про нотаріат" через призму висновку Конституційного Суду України - буде суперечити висновку Великої Палати Верховного Суду по справі № 916/3006/17, що не узгоджується з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України; 3) у зв`язку з необхідністю відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) про те, що наявність у суді іншого позову кредитора до боржника чи боржника до стягувача по суті є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості.

За змістом пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ураховуючи предмет і підстави позову у цій справі та перебуванням на розгляді Великої Палати Верховного Суду справи з аналогічних предмету і підстав позову, провадження у справі № 910/19110/19 необхідно зупинити.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

У Х В А Л И В:

1. Зупинити провадження у справі № 910/19110/19 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/10374/17.

2. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Б. Дроботова

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак