ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2021 р. м. Київ Справа № 911/4610/15

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ

до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», м. Київ

про стягнення грошових коштів

у відокремленому провадженні в межах справи №911/4610/15

про банкрутство Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (04080, м.Київ, Подільський р-н, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 32402870)

У засіданні суду брали участь:

представник позивача: Деревинська О.М. (посвідчення адвоката №1320 від 04.11.2017, довіреність №70 від 16.12.2020);

представник відповідача: Андрушко Г.В. (паспорт НОМЕР_1 від 23.07.2007, довіреність №78 від 31.12.2020);

представник третьої особи: не з`явився

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 18.10.2019 до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулось Державне підприємство «Енергоринок» (далі ДП «Енергоринок», позивач) із позовною заявою до Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» (далі відповідач, ДП «РЕМ») про стягнення з останнього заборгованості у розмірі 259 861 009,58грн, з яких: 234 332 865,66грн основний борг; 23 372 293,57грн пеня; 27 373,12грн інфляційні витрати; 2 128 477,23грн 3% річних. Крім того, позивач просить стягнути з ДП «РЕМ» судовий збір у розмірі 672 350,00грн.

Позовну заяву обґрунтовує:

неналежним виконанням ДП «РЕМ» умов договору в частині здійснення оплати за придбану у ДП «Енергоринок» електроенергію у період з січня по червень 2019 року;

наданням відповідачем позивачу некоректних (незбалансованих) довідок щодо складових фізичного балансу електричної енергії за період квітень-червень 2019 року, у зв`язку із чим на підставі відповідних рішень Ради Оптового ринку електричної енергії України (далі - Рада ОРЕ), електрична енергія вважаться такою, що куплена ДП «РЕМ» для компенсації технологічних витрат по території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу електричної енергії.

1.2. Відповідач скористався правом, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що:

ДП «РЕМ» визнаються позовні вимоги за наявною заборгованістю перед ДП «Енергоринок» за період з січня по березень 2019 року;

позивачем не було надано відповідачу будь-яких зауважень до актів прийому-передачі електричної енергії за період з квітня по червень 2019 року чи відмови від їх відповідної реєстрації;

ДП «РЕМ» заборонено здійснення відключення електроживлення відповідних вугледобувних підприємств з метою уникнення загрози техногенної, екологічної та соціальної катастроф;

відповідач надав контррозрахунок відповідних штрафних санкцій та просить суд зменшити їх розмір.

1.3. Позивач скористався правом, передбаченим ст. 166 ГПК України, та подав відповідь на відзив, в якій у спростування обставин, викладених у відзиві, зазначив про те, що:

відповідачем з 01.04.2019 на власний ризик не було здійснено відключення електропостачання певним споживачам та з якими в подальшому підписано акти про відбір електричної енергії із системи розподілу;

рішення Ради ОРЕ були затверджені відповідними постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП).

1.4. Представник третьої особи - Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» правом передбаченим ст. 168 ГПК України не скористався, у підготовчі та судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, про час та місце проведення засідань був проінформований належним чином та своєчасно (т. 2 а.с. 61, 71, 94 (на звороті), 102 (на звороті), 112 (на звороті). Водночас, явка обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд визнав за можливе здійснити розгляд справи без участі представника вказаної особи.

1.5. 08.02.2021 під час судового засідання представник ДП «Енергоринок» у вступному слові учасників справи підтримав свою позовну заяву та просив суд її задовольнити з підстав викладених у заявах по суті справи.

Представник ДП «РЕМ» у вступному слові учасників справи проти позову заперечив та надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві.

2. Процесуальні дії суду

2.1. Ухвалою суду від 17.11.2015, з урахуванням постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2015, порушено провадження у справі про банкрутство ДП «РЕМ», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно, введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна ДП «РЕМ» арбітражного керуючого Сольського Володимира Степановича (свідоцтво №1122 від 07.06.2013), вирішено інші процесуальні питання по справі.

За результатами попереднього засідання, судом постановлено ухвалу від 07.07.2016, якою, зокрема, затверджено реєстр вимог боржника.

Ухвалою суду від 21.01.2020 закрито провадження у справі про банкрутство ДП «РЕМ» та припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою суду від 17.11.2015.

Проте, постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020, зокрема, скасовано вищевказану ухвалу суду, а справу №911/4610/15 постановлено передати до Господарського суду Київської області для продовження розгляду на стадію розпорядження майном боржника.

16.07.2020 зазначену справу повернуто судом апеляційної інстанції до Господарського суду Київської області, що підтверджується його вхідним штампом від 16.07.2020.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2020 відповідну справу передано до розгляду судді Янюк О.С., яка ухвалою суду від 21.07.2020 прийняла її до свого провадження.

У свою чергу, згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс), зокрема, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними ГПК України.

Згідно абз. 3 ч. 8 ст. 45 Кодексу до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Як вбачається із змісту позовної заяви, вимоги ДП «Енергоринок» до ДП «РЕМ» виникли у 2019 році, а відповідач у справі не визнаний у встановленому законом порядку банкрутом, а відтак, зазначена справа розглядається судом в межах провадження справи про банкрутство ДП «РЕМ».

При цьому, суд зазначає, що згідно положень ч. 5 ст. 41 Кодексу дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів.

2.2. Ухвалою суду від 06.11.2019 (суддя Рябцева О.О.), після усунення ДП «Енергоринок» недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 03.12.2019 та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

На підставі ст. 183 ГПК України у підготовчому засідання оголошено перерву до 17.12.2019.

Ухвалою суду від 17.12.2019, зокрема, продовжено строк підготовчого провадження до 10.02.2020, продовжено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву до 17.12.2019, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (далі третя особа, ДПЗД «Укрінтеренерго») та відкладено підготовче засідання до 14.01.2020.

На підставі ст. 183 ГПК України підготовче засідання було відкладено до 28.01.2020, про що постановлено відповідну ухвалу від 14.01.2020.

Ухвалою суду від 28.01.2020, зокрема, зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/15368/19, що розглядається Окружним адміністративним судом м. Києва.

06.07.2020 з урахуванням положень ч. 1 ст. 230 ГПК України судом поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 23.07.2020, про що постановлено відповідну ухвалу від 06.07.2020.

Ухвалою суду 27.07.2020, на підставі ст. 7 Кодексу, постановлено передати матеріали справи № 911/4610/15 за позовом ДП «Енергоринок» до ДП «РЕМ» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ДПЗД «Укрінтеренерго» про стягнення грошових коштів до складу суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ДП «РЕМ» для її розгляду.

2.3. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 відповідну справу передано до розгляду судді Янюк О.С., яка ухвалою від 25.08.2020, прийняла її до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі №911/4610/15 про банкрутство ДП «РЕМ» та призначила у справі підготовче засідання на 12.10.2020.

На підставі ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладалось до 02.11.2020 (ухвала суду від 12.10.2020) та до 23.11.2020 (протокол судового засідання від 02.11.2020) відповідно.

2.4. За результатами підготовчого засідання 23.11.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.12.2020, про що постановлено відповідну ухвалу від 23.11.2020.

На підставі ст. 216 ГПК України у судовому засіданні неодноразово оголошувалась перерва. Чергове засідання призначено на 08.02.2021.

2.5. На підставі ст. 233 ГПК України у судовому засіданні 08.02.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

15.05.2008 між ДП «Енергоринок» (ДПЕ) та ДП «РЕМ» (ОСР) укладено договір №3/08-ЕЕ/4695/01, із урахуванням додаткових угод №5727/01 від 01.10.2009 та №16173/01 від 27.12.2018 (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого ДПЕ зобов`язується продавати, а ОСР зобов`язується купувати електричну енергію, необхідну для компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами та здійснювати її оплату відповідно до умов договору (т. 1 а.с. 15-44).

Відповідно до п. 3.2 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць (з першого по останнє число включно).

У пп. «б» п. 4.7 Договору сторони, зокрема, погодили, що після закінчення розрахункового місяця ОСР надає ДПЕ до 12-00 год. 8 числа місяця, наступного за розрахунковим, в доповнення до даних фізичного балансу електроенергії інформацію щодо складових фізичного балансу електроенергії в електронному вигляді (за формою додатка №8 до Договору) з використанням КЕП відповідальної особи.

По закінченню розрахункового місця ОСР зобов`язаний до 12-00 8 числа місяця наступного за розрахунковим, надати до ДПЕ акт прийому-передачі електричної енергії з Оптового ринку електричної енергії України в електронному вигляді х накладенням КЕП керівника (уповноваженої особи) ОСП шляхом його завантаження на офіційний сайт у вигляді електронного файл (п. 4.8 Договору).

Документом, який підтверджує факт переходу права власності на електроенергію від ДПЕ до ОСР, є підписаний з боку ДПЕ та ОСР та скріплений печатками (за наявності) акт купівлі-продажу (п. 4.13 Договору).

Згідно пп. 6.2.2 п. 6.2 Договору, зокрема, остаточний розрахунок за куплену ОСР в ДПЕ електроенергію в розрахунковому місяці на підставі акта купівлі-продажу, отриманим ОСР відповідно до п. 4.10 договору, здійснюється ОСР до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої ОСР електроенергії, зазначеної в акті купівлі-продажу та сумарною оплатою ОСР за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 5.1 Договору, зокрема, ОСР щоденно до 10-00 надає електронною поштою до ДПЕ через ДП «НЕК «Укренерго» за макетом 30900 визначені відповідно до Порядку добові (погодинні) фактичні дані за попередню добу щодо обсягів купівлі електроенергії а ДПЕ кожним електропостачальником (сумарно по всіх споживачах електропостачальника), споживачі якого знаходяться на території здійснення ліцензованої діяльності ОСП.

У п. 5.2 Договором, сторони домовились, зокрема, про те, що в разі ненадання або надання ОСР недостовірних даних згідно п. 5.1 Договору щодо електропостачальника, електроенергія, що надійшла в мережу ОСР за цю добу та була передана в мережі споживачів цього електропостачальника, вважається купленою ОСР для компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР.

Пунктом 10.5 Договору передбачено, що останній вступає в силу з 01.06.2008 та діє до 30.06.2019 (включно).

На виконання умов Договору між сторонами підписано без зауважень акти купівлі-продажу електричної енергії за період з січня по березень 2019 року, а саме: від 31.01.2019 на суму 4 562 790,65грн (обсяг електричної енергії 3 646,853тис.кВт.год); від 28.02.2019 на суму 3 824 813,65грн (обсяг електричної енергії 2 278,111тис.кВт.год); від 31.03.2019 на суму 5 147 144,02грн (обсяг електричної енергії 3 108,724тис.кВт.год). Усього 13 534 748,32грн (т. 1 а.с. 46-48). У свою чергу, ОСР здійснено часткову оплату поставленої ДПЕ електричної енергії на загальну суму 3 262 178,25грн.

Разом із цим, на виконання умов Договору, ОСР надано ДПЕ довідки щодо складових фізичного балансу електричної енергії, які є додатком №8 до Договору, а саме:

за квітень 2019 року обсяг технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР становить 251 281 кВт.год, сумарний обсяг електричної енергії, відпущеної по усіх ТКОЕЕ споживачів електропостачальника - ДПЗД «Укрінтеренерго» становить 43 948 041 кВт.год (т. 1 а.с. 50-53);

за травень 2019 року обсяг технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР становить 2 261 095 кВт.год, сумарний обсяг електричної енергії, відпущеної по усіх ТКОЕЕ споживачів електропостачальника - ДПЗД «Укрінтеренерго» становить 31 245 951 кВт.год (т. 1 а.с. 63-66);

за червень 2019 року обсяг технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами ОСР становить 1 712 649 кВт.год, сумарний обсяг електричної енергії, відпущеної по усіх ТКОЕЕ споживачів електропостачальника - ДПЗД «Укрінтеренерго» становить 28 784 329 кВт.год (т. 1 а.с. 77-79).

У свою чергу, ДПЕ в односторонньому порядку складено акти купівлі-продажу електричної енергії за період з квітня по червень 2019 року (т. 1 а.с. 49, 62, 76), а саме: від 30.04.2019 на суму 90 743 422,24грн (обсяг електричної енергії 46 460,622тис.кВт.год); від 31.05.2019 на суму 69 940 334,66грн (обсяг електричної енергії 33 507,046.кВт.год); від 30.06.2019 на суму 63 653 865,04грн (обсяг електричної енергії 30 496,978тис.кВт.год).

Разом із цим, ДП «РЕМ» у встановленому порядку не подавались заперечення щодо обсягів поставної ДП «Енергоринок» електричної енергії та тарифи за якими вказана електроенергія була реалізована.

У подальшому, 10.05.2019 та 11.06.2019 Радою ОРЕ прийняті рішення, які оформлені протоколами №12 та №14 (т. 1 а.с. 54-60, 67-74), та якими було вирішено:

у разі ненадання ДП «РЕМ» оновленої довідки, форма якої є додатком №8 до договору купівлі-продажу електричної енергії між ДП «Енергоринок» та операторами системи розподілу, у відповідності з договором між членами оптового ринку електричної енергії України та Правилами роздрібного ринку, вважати електричну енергію, зазначену ДП «РЕМ» як обсяг купівлі електричної енергії постачальником ДПЗД «Укрінтеренерго» (вільні ціни), якому ДПЕ не здійснювало продаж електричної енергії в квітні 2019 року, такою, що куплена ДП «РЕМ» для компенсації технологічних витрат по території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу електричної енергії (п. 2.10 рішення від 10.05.2019);

у зв`язку з некоректним надання від ДП «РЕМ» довідки щодо складових фізичного балансу електричної енергії оператора системи розподілу за розрахунковий місяць, форма якої є додатком №8 до договору купівлі-продажу електричної енергії між ДП «Енергоринок» та операторами системи розподілу, у відповідності з договором між членами оптового ринку електричної енергії України та правилами роздрібного ринку, вважати електричну енергію, зазначену ДП «РЕМ» як обсяг купівлі електричної енергії постачальником ДПЗД «Укрінтеренерго» (вільні ціни), якому ДПЕ не здійснювало продажу електричної енергії в травні 2019 року, такою, що куплена ДП «РЕМ» для компенсації технологічних витрат по території здійснення ліцензованої діяльності з розподілу електричної енергії (п. 2.2. рішення від 10.06.2019)

Зазначені рішення Ради ОРЕ в частині п. 2.10 та п. 2.2 затверджені постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №878 від 31.05.2019 та №1171 від 25.06.2019. Указані постанови залишені в силі рішенням Окружного адміністративного суму м. Києва від 12.02.2020 у справі №640/15368/19 з підстав наявності у відповідного органу повноважень на затвердження вищевказаних рішень Ради ОРЕ, без оцінки господарських взаємовідносин між учасниками ринку (т. 1 а.с. 61, 75).

4. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що відповідач у добровільному порядку не здійснив повну оплату поставленої позивачем електричної енергії, ДП «Енергоринок» звернулось із даним позовом до суду.

5. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

5.1. Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного учасниками справи не надано.

Згідно зі ч.ч. 1,2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Так, ч. 1 ст. 691 ЦК України передбачено, зокрема, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналогічне положення стосовно господарських зобов`язань міститься у ст. 193 ГК України.

5.2. Так, на виконання умов Договору, позивачем, зокрема, у період з січня по березень 2019 року реалізовано відповідачу електричну енергію на загальну суму 13 534 748,32грн, що підтверджується відповідними актами купівлі-продажу електричної енергії, а відповідачем куплено електричну енергію та частково оплачено її вартість у розмірі 3 262 178,25грн, а відтак, залишок неоплаченої спожитої електричної енергії становить 10 272 570,07грн.

Як зазначалось вище, відповідач у своєму відзиві повністю визнав заборгованість по реалізованій електричній енергії, з урахуванням здійсненної ДП «РЕМ» оплати, у період з січня по березень 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України, зокрема, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Ураховуючи зазначене та те, що своєчасна оплата поставленої електричної енергії є одним з основних обов`язків відповідача, належне виконання якого вимагається договором та законом, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з ДП «РЕМ» заборгованості у розмірі 10 272 570,07грн.

Разом з цим, як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості (т. 1 а.с. 45), останній просить суд стягнути з відповідача заборгованість за поставлену електричну енергію у вказаний період у розмірі 9 995 243,72грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ДП «Енергоринок» до ДП «РЕМ» у цій частині саме на суму 9 995 243,72грн.

5.3. Разом з цим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за куплену електричну енергію у період з квітня по червень 2019 року у розмірі 224 337 621,94грн. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, у п.п. 5.1, 5.2 Договору сторони домовились, зокрема, про те, що ДП «РЕМ» зобов`язаний надавати ДП «Енергоринок» дані щодо обсягів купівлі електроенергії. У разі ненадання або надання ДП «РЕМ» недостовірних даних, електроенергія, що надійшла в мережу відповідача вважається купленою ДП «РЕМ» для компенсації технологічних витрат електричної енергії на її розподіл електричними мережами відповідача.

У своєму позиві позивач зазначає, та вказана обставина не заперечується відповідачем, що ДП «РЕМ» було надано некоректні (незбалансовані) довідки, які є додатком №8 до Договору, щодо складових фізичного балансу електричної енергії за період квітень-червень 2019 року. У свою чергу, ДП «РЕМ» під час розгляду даної справи також не заперечувались обсяги поставленої електричної енергії та вартість останньої за встановленими тарифами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.

Частиною 9 ст. 14 указаного Закону встановлено, що рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Таким чином, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг є обов`язковими для виконання ДП «РЕМ».

Як зазначалось вище, рішеннями Ради ОРЕ від 10.05.2019 №12 та від 11.06.2019 №14, які затверджені відповідними постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг установлено наявність з боку ДП «РЕМ» порушення вказаних положень Договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ДП «РЕМ» порушено свої зобов`язання, визначені п. 5.1 Договору, у зв`язку із чим, відповідно до положень п. 5.2 Договору, електрична енергія, яка надійшла в мережу відповідача вважається купленою ДП «РЕМ».

Отже, ДП «Енергоринок» реалізовано ДП «РЕМ» електричну енергію у квітні-червні 2019 року в обсязі 110 464 646 кВт.год на суму 224 337 621,94грн, а відтак, у відповідача, у відповідності до положень ст.ст. 509, 691-692 ЦК України, виникає зустрічне зобов`язання щодо оплати такої електричної енергії. Доказів протилежного учасниками справи надано не було.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ДП «Енергоринок» в частині стягнення з ДП «РЕМ» 224 337 621,94грн

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ДП «РЕМ» не позбавлений права у встановленому законом порядку звернутися до відповідних установ, організацій та підприємств із відповідними вимогами про стягнення відповідної заборгованості та відшкодування збитків.

5.4. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за поставлену електричну енергію, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 23 372 293,57грн за період з прострочення з 20.02.2019 по 26.09.2020. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій та іншими способами, передбаченими законом.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У пп. 7.3.1 п. 7.3 Договору сторони, зокрема, домовились, що ДП «РЕМ» несе відповідальність за порушення строків оплати за отриману електроенергію, передбачених розділом 6 договору. В разі несплати відповідачем за куплену у позивача електроенергію у терміни, встановлені пп. 6.2.2 договору, з 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, ДП «Енергоринок» нараховує пеню ДП «РЕМ» у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені (т. 1 а.с. 112) у розмірі 23 372 293,57грн, за період з 20.02.2019 по 26.09.2020, суд вважає його арифметично неправильним, оскільки позивачем невірно визначено розмір заборгованості відповідача за поставлену електричну енергію у січні 2019 року. Проте, у перерахунку, сума пені становить більший розмір, аніж заявлений ДП «Енергоринок» у позові, а тому суд, з урахуванням ч. 2 ст. 237 ГПК України дійшов висновку про наявність у позивача підстав вимагати сплати пені саме у розмірі 23 372 293,57грн.

Водночас, як зазначалось вище, відповідачем заявлено суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У свою чергу, суд зазначає, що зменшення суми пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2020 у справі №912/2554/19).

До того ж, при визначенні розміру (відсоткового співвідношення) зменшення неустойки суд керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, судом береться до уваги правова позиція викладена у рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013, яка полягає в тому, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора (аналогічна).

Проаналізувавши наявні матеріали справи, зважаючи на те, що відносно відповідача ДП «РЕМ» відкрито провадження у справі про банкрутство з підстав його неплатоспроможності, суд, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про задоволення відповідного клопотання відповідача, у зв`язку із вважає за необхідне зменшити розмір штрафних санкцій на 90%.

За таких обставин, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача становить 2 337 229,36грн (23 372 293,57 - 90% = 2 237 229,36).

5.5. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за поставлену електричну енергію, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2 128 477,23грн за період з прострочення з 15.02.2019 по 26.09.2019. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних (т. 1 а.с. 83), вважає його арифметично неправильним, з підстав зазначених у п. 6.5 цього рішення. Проте, у перерахунку, сума 3% річних становить більший розмір, аніж той який заявлений позивачем у позові, а тому, суд з урахуванням ч. 2 ст. 237 ГПК України, дійшов висновку про задоволення вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 2 128 477,23грн.

5.6. Разом з тим, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за поставлену електричну енергію, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 27 373,12грн за період прострочення з березня 2019 по вересень 2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи зазначене, судом береться до уваги правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 26.06.2020 у справі №905/21/19, відповідної до якої при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст. 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків.

Суд зазначає, що ст. 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат (т. 1 а.с. 112), вважає його арифметично неправильним, з підстав зазначених у п. 6.5 цього рішення та у зв`язку із неправильним визначенням ДП «Енергоринок» сукупного індексу інфляції за відповідний період. Проте, у перерахунку, сума інфляційних втрат становить значно більший розмір, аніж той який заявлений позивачем у позові, а тому, суд з урахуванням ч. 2 ст. 237 ГПК України, дійшов висновку про задоволення вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 27 373,12грн.

6. Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 41, 45 Кодексу, ст.ст. 7, 20, 42, 46, 73-74, 77-80, 86, 126, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємство «Регіональні електричні мережі» (04080, м.Київ, Подільський р-н, вул. Кирилівська, буд. 85, ідентифікаційний код 32402870) на користь Державного підприємство «Енергоринок» (01032, м.Київ, Шевченківський р-н, вул. Симона Петлюри, буд. 27, ідентифікаційний код 21515381) 234 332 865,66грн (двісті тридцять чотири мільйони триста тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят п`ять грн 66 коп.) основного боргу; 2 337 229,36грн (два мільйони триста тридцять сім тисяч двісті двадцять дев`ять грн 36 коп.) пені; 27 373,12грн (двадцять сім тисяч триста сімдесят три грн 12 коп.) інфляційних втрат; 2 128 477,23грн (два мільйони сто двадцять вісім тисяч чотириста сімдесят сім грн 23 коп.) 3% річних; 672 350,00грн (шістсот сімдесят дві тисячі триста п`ятдесят грн 00 коп.) судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18.02.2021.

Станом на 18.02.2021 рішення законної сили не набрало.