ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

22 лютого 2021 року м. ХарківСправа № 922/3151/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Калашников Г.О.

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко Р.Ю. у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Татарчика Сергія Івановича, м. Київ
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Економ-Схід", м. Харків 2. Фізичної особи - підприємця Юр`єва Олександра Вікторовича, м. Кременчук 3.Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна», м. Київ 4. Фізичної особи-підприємця Дунаєвського Дениса Леонідовича, м. Хмельницький 5. Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Верхівцеве
про за участю представників: захист права інтелектуальної власності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 300000,00 грн
стягувач - Лиска П.О., ордер серії АХ № 1033322

боржника 1 - не з`явився,

боржника 2 - не з`явився,

боржника 3 - не з`явився,

боржника 4 (скаржника) - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко Р.Ю. (надалі - Скарга). Згідно вимог скарги, скаржник просить суд:

- вирішити питання про поновлення строку для звернення з цією скаргою до суду, порушеного у заяві, долученій до цієї скарги;

- визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко Руслани Юріївни від 08 січня 2021 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 53403664;

- зобов`язати старшого державного виконавця Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко Руслану Юріївну винести постанову про зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , що знаходяться на рахунках (вкладах) і на зберіганні у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2021 року, скаргу для розгляду передано судді Жиляєву Є.М.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.02.2021 розгляд скарги призначено на 22.02.2021 о 11:00.

19.02.2021 через загальний відділ діловодства суду від скаржника надійшли пояснення (х. № 952), в яких останнім зазначено, зокрема про те, що всі зазначені у скарзі порушення стали відомі скаржнику під час написання первинної скарги від 15.01.2021 та весь час протікання виконавчого провадження скаржнику не було відомо про дії державного виконавця до моменту фактичного арешту рахунків 11.01.2021.

В судове засідання 22.02.2021 з`явився представник позивача (стягувача), який повністю заперечив проти вимог скарги. На обґрунтування своїх заперечень наголосив про те, що боржник уникає зобов`язань з виконання рішення та намагається оскаржити обов`язок виконавця, закріплений ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", тим самим використовуючи право оскарження всупереч обов`язковості рішення суду, яке станом на лютий 2021 року не виконане. У період з 2017 по 2021 роки боржник у будь-який спосіб, ігноруючи конституційні принципи, ігноруючи права та інтереси стягувача, самовпевнено не виконував рішення суду, достовірно знаючи про вимоги рішення суду та факт відкриття виконавчого провадження та про власні зобов`язання. Просить суд відмовити у задоволенні скарги з підстав, наведених у поданих запереченнях (вх. № 982 від 22.02.2021).

Представники відповідачів 1, 2, 3 в призначене судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання по розгляду скарги повідомлялися своєчасно та належним чином.

Представник боржника (скаржника) в судове засідання 22.02.2021 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання по розгляду скарги повідомлявся своєчасно та належним чином.

Заслухавши пояснення стягувача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.01.2017 в позові відмовлено частково. Визнано порушеними належні Фізичній особі-підприємцю Татарчику Сергію Івановичу (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1 ) права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) " ІНФОРМАЦІЯ_1 " відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг N77901 від 11.06.2007 та знак для товарів і послуг (торговельну марку) " ІНФОРМАЦІЯ_2 " відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг N210334 від 11.04.2016 Товариством з обмеженою відповідальністю "Економ-Схід" (місцезнаходження: 61052, Харківська область, м. Харків, вул. Слов`янська, 3, ).

Визнано порушеними належні Фізичній особі-підприємцю Татарчику Сергію Івановичу (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1 ) права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) " ІНФОРМАЦІЯ_1 " відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг N77901 від 11.06.2007 та знак для товарів і послуг (торговельну марку) " ІНФОРМАЦІЯ_2 " відповідно до свідоцтва на знак для товарів і послуг N210334 від 11.04.2016 громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_2 ), що полягає у незаконному використанні в мережі Інтернет.

Стягнуто з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Татарчика Сергія Івановича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1 ) збитки, спричинені незаконним використанням знаків для товарів і послуг (торговельних марок): "ЕкономКлас" за свідоцтвом на знак для товарів і послуг N77901 від 11.06.2007 та "EconomClass" за свідоцтвом на знак для товарів і послуг N210334 від 11.04.2016 у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Економ-Схід" (місцезнаходження: 61052, Харківська область, м. Харків, вул. Слов`янська, 3, ) на користь Фізичної особи-підприємця Татарчика Сергія Івановича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок за порушення зобов`язань, що передбачені п. 4.2. Ліцензійного договору на використання знаків для товарів і послуг від 06.01.2009.

Зобов`язано громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_2 ) у семиденний термін з дня набрання рішенням суду законної сили, за власний рахунок опублікувати інформацію у державному друкованому засобі масової інформації, газеті "Голос України" (місцезнаходження редакції: 03047, м. Київ, вул. Петра Нестерова, 4; ) про порушення права інтелектуальної власності Фізичної особи-підприємця Татарчика Сергія Івановича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1 ), наступного тексту: "З травня 2016 року по вересень 2016 року на сторінках веб-сайту мережі магазинів "DiskontPlace" за адресою: http://diskont-place.com.ua/ незаконно використовувалися торговельні марки: "ЕкономКлас" та " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", власником яких є Фізична особа-підприємець Татарчик Сергій Іванович, цинічно порушуючи права інтелектуальної власності та вводячи споживачів в оману".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Економ-Схід" (місцезнаходження: 61052, Харківська область, м. Харків, вул. Слов`янська, 3, ) на користь ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2 756,00 грн.

Стягнуто з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_2 ) на користь Татарчика Сергія Івановича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 7256,00 грн.

27.01.2017 на примусове виконання вищевказаного рішення судом були видані відповідні накази, які скеровані стягувачеві.

Позиція скаржника.

Скаржник звернувся з даною скаргою, в якій зазначає про те, що державним виконавцем під час винесення постанови про арешт коштів боржника від 08.01.2021 було порушено процедуру та строк накладення арешту на кошти скаржника, оскільки арешт на кошти скаржника накладений старшим державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко Р.Ю. майже через чотири роки після відкриття виконавчого провадження № 53403664. При цьому, скаржником у скарзі вказано, що державний виконавець не був позбавлений можливості виявити рахунки боржника та накласти арешт на кошти, розміщені на виявлених рахунках, після відкриття виконавчого провадження № 53403664, яке відбулося ще 15.02.2017. Однак, державний виконавець вирішив накласти арешт на кошти скаржника після спливу встановленого для такої виконавчої дії строку, коли уже існували підстави для закінчення виконавчого провадження № 53403664, що унеможливлювало законний арешт майна (коштів) скаржника. Із посиланням на приписи п. 7 ч. 1 ст. 39 ЗУ "Про виконавче провадження", зазначає, що встановлений законом строк, протягом якого державний виконавець міг винести постанову про арешт коштів боржника сплив декілька років тому та відсутня заборгованість зі стягнення періодичних платежів, тому наявні підстави для закінчення виконавчого провадження № 53403664, що виключає можливість арешту коштів боржника. Також, скаржником зазначено, що відсутність у оскаржуваній постанові вказівки на реквізити конкретних рахунків боржника у банках та інших фінансових установах є порушенням принципу правової визначеності, а тому накладення арешту на всі без виключення рахунки боржника породжує стан правової невизначеності, який суттєво обмежує права та свободи боржника і не узгоджується з принципом пропорційності примусових заходів виконання рішень, що лежить в основі виконавчого провадження.

У скарзі боржником також зазначено, що державним виконавцем порушено право боржника на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 53403664, оскарження рішень державного виконавця, подання заперечень та пояснень, а також інші права, гарантовані ЗУ "Про виконавче провадження". У своїх поясненнях (від 19.02.2021 вх. № 952) скаржником зазначено, зокрема про те, що всі зазначені у скарзі порушення стали відомі скаржнику під час написання первинної скарги від 15.01.2021 та весь час протікання виконавчого провадження скаржнику не було відомо про дії державного виконавця до моменту фактичного арешту рахунків 11.01.2021.

Окрім того, у скарзі боржником вказано, що підставою для передачі виконавчого провадження № 53403664 до новоутвореного Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зазначено лист Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 18.12.2019 № 2164/20.4.2/32-19, постанову Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 "Про деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції", наказ Міністерства юстиції України від 16.10.2019 № 3173/5 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України". Проте жодна із зазначених підстав не передбачена Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією про ВП, що встановлюють умови та порядок передачі виконавчих проваджень.

Скаржником також у скарзі зазначено, що останній не є боржником у виконавчому провадженні № 53403664, оскільки виконавче провадження № 53403664 відкрите 15.02.2017 лютого 2017 щодо боржника з іменем - ОСОБА_1 , оскаржуваною постановою про арешт коштів боржника від 08.01.2021 відносно боржника: ОСОБА_1 . Разом, з тим, відповідачем у справі № 922/3151/16 та скаржником за цією скаргою є ОСОБА_1 , котрий не є боржником у виконавчому провадженні № 53403664 (згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 15.02.2017; грошові кошти якого на рахунках у банках та інших фінансових установах не є предметом арешту у виконавчому провадженні N9 53403664 (згідно з постановою про арешт коштів боржника від 08.01.2021, а тому постанова про накладення арешту на кошти боржника не підлягає застосуванню щодо скаржника - ОСОБА_1 , оскільки вона стосується іншої фізичної особи - ОСОБА_1 .

Господарський суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Порядок та процедура примусового виконання рішень суду регулюється положеннями Закону України "Про виконавче провадження".

28.01.2017 року до Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області надійшла заява стягувача про прийняття до виконання наказу господарського суду Харківської області від 27.01.2017 №922/3151/16.

Згідно ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закону) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

15.02.2017 старшим державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Охріменко Р.Ю. відкрито виконавче провадження № 53403664 про стягнення з боржника - ОСОБА_1 збитків у розмірі 300000,00 грн, підстава - наказ Господарського суду Харківської області від 27.01.2017 № 922/3151/16.

Під час розгляду скарги судом з`ясовано, що декларацію про доходи та майно, боржник не подав (що є обов`язком згідно положення п. З ч. 5 ст. 19 ЗУ "Про виконавче провадження"), пояснень за фактами невиконання рішення суду не надав.

З огляду на відсутність у боржника (скаржника) будь-якого майна, а також враховуючи те, що боржником проігноровано всі виклики та повідомлення державного виконавця, протягом тривалого періоду рішення суду, яке набрало законної сили, залишається без виконання (т.с. 6, а.с. 226-227).

Із матеріалів справи також убачається, що з підстав уникання боржника від виконання судового рішення, ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.04.2018 по справі №173/842/18 оголошено розшук боржника (скаржника) (т.с. 6, а.с. 229-230).

Вищевказаною ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27.04.2018 по справі №173/842/18 судом було встановлено, що:

- боржником в установлений строк рішення суду не було виконане в добровільному порядку;

- в ході проведення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду, виконати його не вдалось;

- 03.03.2017 року державний виконавець здійснив вихід за місцем реєстрації нерухомого майна, що належить боржнику, а саме буд. АДРЕСА_3 , де було встановлено, що боржник за даною адресою не проживає, про що складений акт;

- станом на 23.03.2018 року рішення суду боржником не виконується, відомості щодо місця знаходження боржника невідомі. Здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку боржника виявились безрезультатними, що й стало підставою звернення до суду.

Із обставин справи слідує, що у зв`язку з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України 23.01.2020 виконавче провадження № 53403664 було передано до новоутвореного Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

24.01.2020 виконавче провадження № 53403664 прийнято до свого провадження старшим державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко Р.Ю..

08.01.2021 старшим державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко Р.Ю. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою наклала арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 330246,00 грн.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону у виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Згідно ч. 1, ч 2 ст. 52 Закону виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно ст. 56 Закону Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно ст. 48 Закону стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно. крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

У постанові про арешт коштів від 08.01.2021 зазначено про арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Як вбачається з вищевказаної постанови (т.с. 6, а.с. 199) державним виконавцем не порушено ні порядок ні черговість стягнення.

За таких обставин державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 08.01.2021 правомірно, а доводи скаржника з цього приводу є безпідставними.

Положеннями п.1-2 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, майно, у тому числі звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Відповідно до положення п. б ч. З ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Положеннями чинного законодавства (ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження") визначено, що арешт майна боржника застосовується саме для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з ч. 10 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувана чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка мас заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке надраю законної сили.

Відповідно до п. 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень (затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5), на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється па кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Отже, державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, що є способом виконання рішення суду, який відповідає вимогам чинного законодавства, та є співмірним заходом примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішенням суду.

Законодавчі підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини імперативно закріплені ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".

У даному разі, такі підстави відносно скаржника відсутні, а підстави та порядок накладення арешту на майно боржника, державним виконавцем дотримано у відповідності до положень чинного законодавства.

Отже, дії державного виконавця під час винесення постанови про арешт коштів боржника відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", принципам обов`язковості виконання рішень, та принципам справедливості, неупередженості, об`єктивності примусового виконання рішень, тому за вказаним виконавчим провадженням вживалися заходи співмірні прийнятому рішенню суду та у відповідності до вимог закону.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Суд не приймає доводів скаржника про відсутність підстав для передачі виконавчого провадження та звертає увагу останнього на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Згідно з п. 6 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 (зі змінами) виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі ліквідації або реорганізації органу державної виконавчої служби.

Так, постановою Кабінету міністрів України № 870 від 09.10.2019 «Про деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» ліквідовано Головне територіальне управління юстиції у м. Києві правонаступником якого визначено Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ). Тобто, відповідно до цієї Постанови територіальні органи Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції.

Тобто, вже утворено, зареєстровано та діє Південно-Східне міжрегіональне з управління міністерства юстиції як правонаступник Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Відповідно до абз.1 п.12 Порядку №1074 орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.

Таким чином, з утворенням Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального з управління міністерства юстиції (м. Дніпро) забезпечено вказаний орган здійсненням повноважень і виконанням функцій органу, що ліквідовано, а саме Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Доводи скаржника про те, що весь час протікання виконавчого провадження скаржнику не було відомо про дії державного виконавця до моменту фактичного арешту рахунків 11.01.2021, як і доводи про порушення прав боржника на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 53403664, оскарження рішень державного виконавця, подання заперечень та пояснень, судом відхиляються, оскільки згідно з вимогами статті 9 Закону України "Про виконавче провадження", Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Тому, боржник мав можливість та був обізнаний про відкрите виконавче провадження відносно себе, зважаючи на те, що йому було відомо про набранням законної сили рішенням у справі № 3151/16, в якому він є боржником.

Судом також враховано й те, що боржником були проігноровані виклики та повідомлення державного виконавця, протягом тривалого періоду невиконання рішення суду, яке набрало законної сили та яке і досі залишається без виконання (т.с. 6, а.с. 226-227).

Обставина, що враховуючи уникання боржника від виконання судового рішення, ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 27,04.2018 по справі №173/842/18 боржника (скаржника) оголошено у розшук (т.с. 6, а.с. 229-230) переконливо свідчить про відсутність у божника наміру виконати судове рішення, яке набрало законної сили.

За таких обставин посилання боржника на необізнаність про хід виконавчого провадження та про порушення прав боржника під час виконавчого провадження № 53403664 безпідставні.

Доводи скаржника про те, що він не є боржником у виконавчому провадженні, оскільки виконавче провадження № 53403664 стосується ОСОБА_1 , а не скаржника - ОСОБА_1 , судом відхиляються, з огляду на те, що зазначення державним виконавцем у постановах прізвища боржника ОСОБА_3 замість Гребінь не впливає на суть і чинність виконавчого документа, за яким здійснюється виконавче провадження № 53403664.

У рішеннях ЄСПЛ у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України зазначається про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 124 Конституції України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 також зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Решта вимог скарги, пов`язані з недоведенням факту незаконних дій державного виконавця, також є безпідставними.

Враховуючи, що державним виконавцем здійснювалися заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, яке набрало законної сили 12.01.2017, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом, України "Про виконавче провадження", тому оскаржувана постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 53403664 є законною та такою, що направлена на намір з виконання рішення суду.

З урахуванням наведеного, оскільки в ході судового розгляду не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення державним виконавцем законодавства або перевищень повноважень при прийнятті спірної постанови у виконавчому провадженні ВП № 53403664, виходячи з положень ст.ст. 341, 342, 343 ГПК України, суд вважає, що доводи ОСОБА_1 про те, що в ході виконання державним виконавцем наказу Господарського суду Харківської області № 922/3151/16 від 27.01.2017 були порушені ним норми Закону України "Про виконавче провадження", не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин, у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко Р.Ю. слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 342, 343, ГПК України, ст. 36-40 Закону України "Про виконавче провадження", суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Охріменко Р.Ю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Порядок і строки її оскарження передбачені статтями 255-257 ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 23.02.2021 р.

Суддя Є.М. Жиляєв