ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року м. ОдесаСправа № 923/933/19
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Бебик А.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Херсонської міської ради

на рішення Господарського суду Херсонської області

від 03 листопада 2020 року (повний текст складено 13.11.2020р.)

по справі № 923/933/19

за позовом Херсонської міської ради

до відповідача: Приватного підприємства Гермес Плюс

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного підприємства Софіївський елеватор

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом зобов`язання вчинити певні дії, -

суддя суду першої інстанції: Немченко Л.М.,

час та місце винесення рішення: 03.11.2020р., м. Херсон, вул. Театральна, 18, Господарський суд Херсонської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 17.02.2021р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019р. Херсонська міська рада (також - позивач) звернулась до Господарського суду Херсонської області із позовом до Приватного підприємства "Гермес Плюс" (також відповідач, ПП «Гермес Плюм», Підприємство) про усунення з боку відповідача перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,1110 га, яка розташована за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, 11/15, шляхом зобов`язання Приватного підприємства "Гермес Плюс" подати до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно заяву про державну реєстрацію припинення права власності на об`єкт нерухомого майна "столова №9", який зареєстровано за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, буд. 11/15, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що між Херсонською міською радою та Приватним підприємством «Гермес Плюс» був укладений договір оренди земельної ділянки комунальної власності, строком дії до 07.09.2019р. під реконструкцію існуючого кафе з надбудовою житлових поверхів за адресою м. Херсон, вул. Суворова, 11/15. Рішенням Херсонської міської ради від 27.09.2019р. №2160 строк дії вищевказаного договору оренди припинено, у зв`язку із закінченням строку його дії на підставі статті 31 Закону України Про оренду землі. При цьому, за інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, 11/15 знаходиться нерухоме майно - столова №9, власником якої є ПП Гермес Плюс. Однак, по факту, будь-яке нерухоме майно на земельній ділянці № 11/15 по вул. Суворова у м. Херсоні відсутнє.

Херсонська міська рада посилається на те, що у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно фактично міститься запис про неіснуюче майно, наявність якого перешкоджає позивачу як власнику земельної ділянки розпоряджатись та користуватись останньою.

В процесі розгляду справи місцевим господарським судом було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Приватне підприємство "Софіївський елеватор".

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020р. у справі №923/933/19 (суддя Немченко Л.М.) у задоволенні позовних вимог Херсонської міської ради відмовлено.

У вказаному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено жодним доказом факту порушення прав та законних інтересів територіальної громади міста Херсона, які він зазначив в позові.

Водночас, місцевий господарський суд зауважив, що обраний спосіб захисту позивачем не ґрунтується на законі або договорі.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням, Херсонська міська рада звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020р. у справі №923/933/19 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у даній справі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Херсонська міська рада наполягає на помилковості висновку суду першої інстанції щодо не доведення позивачем факту порушення права та законних інтересів територіальної громади міста Херсона, оскільки за твердженням апелянта право власності та право розпорядження спірною земельною ділянкою належить саме територіальній громаді міста Херсона в особі Херсонської міської ради.

Позивач вказує, що право користування земельною ділянкою, відповідно до договору оренди, укладеного 18.10.2004р. між Херсонською міською радою та ПП «Гермкс Плюс», припинило своє існування, що підтверджується рішенням XXXI сесії Херсонської міської ради VII скликання від 27.09.2019р. №2160 «Про припинення Приватному підприємству "Гермес Плюс" строку дії договору оренди земельної ділянки» та постановою Південно-західного апеляційного господарського суд у справі №923/1079/19.

При цьому, апелянт зауважує, що суд першої інстанції помилився, не застосувавши при розгляді даної справи - №923/933/19 рішення господарських судів у справі №923/1079/19.

Крім того, позивач вважає, що обрав належний спосіб захисту порушеного права.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.01.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Херсонської міської ради на рішення Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020р. у справі №923/933/19; розгляд справи призначено на 17.02.2021р. о 10:30 год.

В судове засідання 17.02.2021р. представники учасників процесу не з`явились. Про день, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників учасників справи, які належним чином повідомлялись про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 17.02.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши представника позивача, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

03.12.2004р. між Акціонерним товариством Сигма та ПП Гермес Плюс укладено договори купівлі-продажу нерухомого майна, за якими ПП Гермес Плюс набуло право власності на будівлю столової № 9, яка розташована за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, 11/15, та квартиру № 41 в будівлі № 17, в м. Херсоні.

Вказане нерухоме майно розташовано на земельній ділянці площею 0,1110 га, яка належить на праві власності Херсонській міській раді.

Рішенням Херсонської міської ради від 07.09.2004р. №622 вилучено з постійного користування AT Сигма земельну ділянку площею 0,1110 га по вул. Суворова, 11/15 у м. Херсоні та надано її в оренду ПП Гермес Плюс строком на 5 років під реконструкцію існуючого кафе з надбудовою житлових поверхів. На підставі цього рішення 18.10.2004р. між Херсонською міською радою та ПП Гермес Плюс укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано у Херсонській міській філії Державного підприємства Херсонський регіональний центр державного земельного кадастру 02.11.2004 № 99.

Рішенням Херсонської міської ради від 08.12.2009р. №1354 припинено договір оренди земельної ділянки, укладений із ПП Гермес Плюс, у зв`язку із закінчення строку його дії; зобов`язано ПП Гермес Плюс у місячний термін із моменту прийняття рішення повернути земельну ділянку на умовах, визначених договором оренди, та передати її до земель запасу міської ради.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.01.2011р. у справі №2а-11/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.07.2012р., рішення Херсонської міської ради від 08.12.2009р. №1354 визнано незаконним, зокрема, у частині припинення договору оренди земельної ділянки від 18.10.2004р. та зобов`язання ПП Гермес Плюс у місячний термін із моменту прийняття рішення повернути земельну ділянку на умовах, визначених договором оренди, та передати її до земель запасу міської ради.

Рішенням Херсонської міської ради від 27.09.2019р. №2160 припинено строк дії договору оренди земельної ділянки, укладеного між Херсонською міською радою та ПП Гермес Плюс, площею 0,1110 га, по вул. Суворова, 11/15 під реконструкцію існуючого кафе з надбудовою житлових поверхів у зв`язку із закінченням строку дії договору на підставі статті 31 Закону України Про оренду землі; визнано таким, що втратив чинність з моменту закінчення строку дії, договір оренди земельної ділянки, укладений між сторонами та зареєстрований у Херсонській міській філії Державного підприємства Херсонський регіональний центр земельного кадастру, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис від 02.11.2004р. № 99.

Приватне підприємство Гермес Плюс у грудні 2019р. звернулося до суду з позовом до Херсонської міської ради про визнання незаконним і скасування рішення від 27.09.2019р. №2160 Про припинення приватному підприємству Гермес Плюс строку дії договору оренди земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 27.02.2020р. у справі №923/1079/19, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2020р., у задоволенні позову відмовлено.

При розгляді справи №923/1079/19 суди обох інстанцій дійшли висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним і скасування рішення від 27.09.2019р. № 2160 Про припинення приватному підприємству Гермес Плюс строку дії договору оренди земельної ділянки, встановивши обставини закінчення 07.09.2019р. строку дії укладеного між сторонами договору оренди земельної ділянки від 18.10.2004р. та відсутність з того часу укладеного договору оренди земельної ділянки площею 0,1110 га по вул. Суворова, 11/15 у м. Херсоні, як це передбачено частиною 8 статті 33 Закону України Про оренду землі (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Водночас, суди зазначили, що ПП «Гермес Плюс» як власник нерухомого майна має право на реалізацію свого права як власника такого майна на користування земельною ділянкою в передбаченому законом розмірі на загальних підставах.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.09.2020р. у справі №923/1079/19 касаційне провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства Гермес Плюс на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2020р. та рішення Господарського суду Херсонської області від 27.02.2020р. у вказаній справі закрито.

Отже, рішення у справі №923/1079/19 вступило в законну силу 28.05.2020р., є чинним, а обставини, встановлені наведеним рішенням суду, не доказуються при розгляді справи №923/933/19, згідно з ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, станом на дату розгляду справи №923/933/19, а саме: з 07.09.2019р. договір оренди земельної ділянки припинено, у зв`язку із закінченням строку його дії на підставі статті 31 Закону України Про оренду землі.

Разом з тим, за інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, 11/15 знаходиться нерухоме майно - столова №9, власником якої є ПП Гермес Плюс (довідка № 186738097 від 30.10.2019р.).

Так, апеляційною колегією встановлено, що 04.02.2004р. ПП Гермес Плюс отримано в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації витяг №2744996 про реєстрацію за ним права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна, реєстраційний номер 4587941.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №87329313 від 17.05.2017р. данні про право власності ПП Гермес Плюс" внесені до вказаного реєстру.

Листами від 18.09.2019р. №02-37-431 та від 30.09.2019р. №02-37-439 Херсонська міська рада повідомила ПП Гермес Плюс про заперечення щодо продовження терміну дії договору оренди та про прийняте рішення щодо припинення вказаного договору.

Це повідомлення отримано відповідачем 04.10.2019р., що підтверджується описом вкладення до цінного листа та поштовим повідомленням із відміткою про вручення.

Однак, наведене повідомлення з боку ПП «Гермес Плюс» залишено без реагування, будь-якого звернення щодо наміру продовження дії договору оренди земельної ділянки до Херсонської міської ради від відповідача не надходило.

При цьому, відповідно до Акту від 27.09.2019р. обстеження земельної ділянки за адресою м. Херсон, вул. Суворова, 11/15, яке проведено спеціалістами департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради, виявило факт використання землі не за цільовим призначенням, оскільки реконструкція кафе з надбудовою житлових поверхів не проводиться, на території земельної ділянки взагалі відсутні будь-які будівлі і споруди, територія земельної ділянки знаходиться у занедбаному стані (будівельне сміття, бур`яни).

Враховуючи фактичну відсутність нерухомого майна спірній земельній ділянці та існування у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про неіснуюче майно, з огляду на те, що ПП «Гермес Плюс» не вчиняє жодних дій для вирішення питання державної реєстрації припинення його права власності на нерухомий об`єкт у зв`язку із його відсутністю, що перешкоджає Херсонській міській раді розпоряджатись та користуватись земельною ділянкою комунальної власності шляхом продажу та отриманням податку за користування земельною ділянкою, позивач звернувся до господарського суду із відповідним позовом.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

За змістом статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України правовою підставою для звернення до господарського суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце. Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019р. у справі № 910/6642/18.

Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, надано в Рішенні Конституційного Суду України від 1.12.2004р. №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Як вже зазначалось, позовні вимоги Херсонської міської ради обґрунтовані тим, що позивач як власник земельної ділянки позбавлений можливості розпоряджатись та користуватись останньою.

Проте, ці обставини були предметом перевірки суду першої інстанції, їм надана належна оцінка та встановлено, що позивачем жодним доказом не доведено факту порушення прав та законних інтересів територіальної громади міста Херсона, які він зазначив в позові.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що визначаючи спосіб захисту як усунення перешкод з боку відповідача, позивач не надав доказів, що він приймав рішення та намагався організувати будь-які дії щодо спроб розпоряджатись та користуватись земельною ділянкою.

У матеріалах справи відсутні докази намагання з боку позивача проведення аукціону щодо продажу цієї земельної ділянки або передачі її в оренду іншому орендарю; відсутні докази прийняття Херсонською міською радою рішення або проведення будь-якої роботи щодо вирішення питання розміщувати на спірній земельній ділянці будь-яких об`єктів комунальної інфраструктури.

Більш того, як встановлено судом першої інстанції, відповідач звертався до Херсонської міської ради щодо викупу зазначеної земельної ділянки, однак рішенням ХХХІV сесії Херсонської міської ради VІІ скликання №2355 від 27.05.2020р. "Про відмову в дозволі на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок для відведення у власність (шляхом викупу)" йому відмовлено. Рішення Херсонської міської ради №2355 від 27.05.2020р. ПП "Гермес Плюс" оскаржує у судовому порядку у господарській справі №923/728/20.

Враховуючи наведене, апеляційна колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у Херсонської міської ради не було намірів продати спірну земельну ділянку та спростовує доводи позивача щодо наявності перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом продажу, оскільки він не скористався своїм правом щодо користування спірною земельною ділянкою.

Також, апеляційна колегія цілком погоджується з місцевим господарським судом стосовно відсутності порушення прав позивача на отримання податку за користування земельною ділянкою, оскільки ПП «Гермес Плюс» визнає договір оренди земельної ділянки від 18.10.2004р. чином та таким, за яким у відповідача виникли грошові зобов`язання щодо сплати орендної плати. Однак, Херсонська міська рада своїм рішенням від 27.09.2019р. №2160 припинила дію цього договору, а відтак, вказане рішення - №2160 Херсонської міської ради свідчить про відсутність зацікавленості позивача в отриманні орендної плати, яка зараховується до місцевого бюджету. Таким чином, інтереси територіальної громади м. Херсона порушує безпосередньо сама рада, а не відповідач.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, мають право звернутися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних рав і охоронюваних законом інтересів. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що факт порушень прав та законних інтересів територіальної громади, в чиїх інтересах діє Херсонська міська рада, які вона визначила самостійно та які надають їй право звернутися до суду за захистом таких прав в розумінні ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, позивачем не доведений.

Крім того, апеляційний суд вважає, що звертаючись до суду з вимогою про зобов`язання відповідача подати до державного держреєстратора прав на нерухоме майно заяву про державну реєстрацію припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, Херсонська міська рада обрала спосіб захисту, який взагалі не ґрунтується на законі, не погоджений договором та який спрямований на порушення законних прав і інтересів відповідача щодо мирного володіння останнього своїм нерухомим майном.

Відповідно до ст. 14 Цивільного кодексу України, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковими для неї. Виконання цивільного обов`язку забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, яка встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Отже, положення ст. 14, згідно з яким особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовґязковим для неї, ґрунтується на таких засадах цивільного права, як неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини, свобода договору, свобода підприємництва, справедливість, добросовісність та розумність цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном власність розуміє також грошові кошти, що підлягають поверненню. Внесення запису про припинення державної реєстрації права власності на майно, щодо якого відповідач проводить реконструкцію, порушує його право на мирне володіння майном.

Судова колегія зауважує, що чинне законодавство не містить обов`язку для ПП «Гермес Плюс» припиняти право власності на об`єкт нерухомого майна, у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди на спірну земельну ділянку, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення відповідної вимоги позивача.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту щодо зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії не ґрунтується ані на законі, ані на умовах договору. Позивач в позовній заяві, обираючи такий спосіб захисту не послався на чинне законодавство або пункт договору, за яким би у відповідача виникав такий обов`язок при настанні певних обставин.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції та вказує, що Херсонська міська рада в ході розгляду справи не довела наявність порушення прав та законних інтересів територіальної громади м. Херсона та не обґрунтувала спосіб захисту нормами чинного законодавства.

За наведених вище обставин, судова колегія доходить висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо усунення з боку відповідача перешкоди у користуванні спірною земельною ділянкою шляхом зобов`язання ПП «Гермес Плюс» подати до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно заяву про державну реєстрацію припинення права власності на об`єкт нерухомого майна.

Пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020р. у справі №923/933/19 винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

З огляду на те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Херсонської області від 03.11.2020р. у справі №923/933/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст складено 18.02.2021р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Головей В.М.

Суддя Разюк Г.П.