УХВАЛА

попереднього засідання

м. Київ

15.02.2021Справа № 910/15050/20
За заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Суддя: Мандичев Д.В.

Секретар судового засідання Судак С.С.

Представники сторін:

від боржника - Макеєв В.Ф., засобами відеозв`язку;

від ПАТ АБ "Укргазбанк" - Бабенко А.І.,

керуюча реструктуризацією - не з`явилася,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про відкриття справи про неплатоспроможність було залишено без руху, встановлено заявнику строк десять днів з дня вручення ухвали на усунення її недоліків, встановлено спосіб усунення недоліків заяви про відкриття справи про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

23.11.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про усунення недоліків, встановлених ухвалою Господарського суду від 06.10.2020, залучено до матеріалів справи належні докази.

14.12.2020 до суду надійшла заява арбітражної керуючої Рудецької О.Я. про участь у справі про неплатоспроможність.

18.12.2020 до Господарського суду м. Києва надійшла заява арбітражної керуючої Рудецької О.Я. про участь у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 № 910/15050/20 заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 23.12.2020.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.12.2020 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ). Введено процедуру реструктуризації боргів боржника. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за номером 65690 від 29.12.2020р. Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) арбітражну керуюючу Рудецьку Оксану Ярославівну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 12.03.2013 № 308). Визначено дату проведення попереднього судового засідання на 15.02.2021 р.

01.02.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" з грошовими вимогами до боржника на суму 93 590 590,56грн.

02.02.2021 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 з грошовими вимогами до боржника на суму 9 887 500,00грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.02.2021 прийнято заяву Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" про визнання кредитором боржника на суму 93 590 590,56грн. та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 15.02.2021.

08.02.2021 до Господарського суду м. Києва надійшов лист-повідомлення арбітражної керуючої Рудецької О.Я. про розгляд вимог кредиторів та звіт про результати перевірки декларації.

09.02.2021 від арбітражної керуючої Рудецької О.Я. до суду надійшло повідомлення про розгляд вимог кредиторів.

11.02.2021 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання від ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

15.02.2021 до Господарського суду м. Києва від ОСОБА_1 надійшли пояснення щодо уточнення декларації.

У відповідності до ч.1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

У судовому засіданні, що відбулось 15.02.2020, судом розглянуто реєстр вимог кредиторів.

Так, за наслідками дослідження заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника, визнанню кредитором фізичної особи ОСОБА_1 підлягає:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк"

Із заяви Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" слідує, що у боржника існує заборгованість у розмірі 93 590 590,56 грн.

Так, 24.04.2008 між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» та ОСОБА_3 (позичальник) укладено Кредитний договір №239-Ф/08 (із додатковими угодами), за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у сумі 700 000,00 доларів США. Кредит надавався на строк з 24.04.2008 по 23.04.2018, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,6 % річних.

Відповідно до пункту 3.3.3 договору повернення суми кредиту позичальник зобов`язався здійснювати щомісячно з 1-го по 10-те число кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АБ «УКРГАЗБАНК», ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір поруки від 24.04.2008 № 239-Ф/08-Р, за яким поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору від 24.04.2008 № 239-Ф/08, укладеному між кредитором та позичальником, згідно з яким Позичальнику надається кредит в сумі 700 000,00 доларів США на строк з 24.04.2008 по 23.04.2018 із сплатою процентів за користування кредитом виходячи з 13,6 % річних з визначеним графіком погашення кредиту.

Відповідно до п.п. 1.2. договору поруки поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.

Поручитель відповідає за повернення заборгованості за кредитним договором в тому ж об`ємі, що і позичальник - за сплату кредиту, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафи, пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язань - в повному об`ємі (пункт 1.3 договору поруки).

Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що у випадку невиконання позичальником зобов`язань по кредитному договору кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов`язань по кредитному договору до позичальника та/або поручителя.

Згідно з п.п. 3.1. договору поруки за невиконання або неналежне виконання умов п.2.2. дійсного договору поручитель сплачує на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки виконання зобов`язання, обчислену від суми простроченого зобов`язання за кожен день прострочки виконання зобов`язань.

Відповідно до п.п. 3.3. договору поруки позовна давність в три роки застосовується до вимог про стягнення неустойки.

Як передбачено п.п. 5.1. договору поруки дійсний договір набуває юридичної сили з моменту підписання сторонами і діє до припинення забезпеченого ним зобов`язання позичальника за кредитним договором.

З огляду на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору Банк звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.01.2011 у справі № 2-717/2011 позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору від 24.04.2008 № 239-Ф/08 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариство акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором та процентами в сумі 801 575,16 доларів США, що еквіваленте на дату ухвалення рішення 6 344 795,88 грн., заборгованість по пені в розмірі 751 367,62 грн., 1 700,00 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.10.2011 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 20.01.2011 у справі № 2-717/2011 залишено без змін.

На виконання вказаного рішення суду 14.12.2011 видано виконавчий лист.

Банк звертався до органів Державної виконавчої служби з заявами про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом, останнє з яких ВП №52019400 від 25.08.2016 ОСОБА_1 також не було виконано.

Банк, посилаючись на те, що позичальник порушив строки повернення кредиту та процентів, що встановлені кредитним договором, вказує на наявність у позичальника заборгованості перед Банком станом на 23.12.2020 у розмірі 1 655 183,57 дол. США та 46 824 962,98 грн., з яких: 652 507,16 дол. США (еквівалент 18 434 175,52 грн.) заборгованість по кредиту, 1 002 676,41 дол. США (еквівалент 28 326 912,06 грн.) заборгованість по процентам, 46 824 962,98 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, 1 820,00 грн. судові витрати за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.01.2011 у справі № 2-717/2011.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з частинами 1-2 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1 та 2 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позаяк, умовами договору поруки визначено, що поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань по кредитному договору.

У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору від 24.04.2008 № 239-Ф/08 Банк звертався до суду з позовом до позичальника та поручителя про стягнення заборгованості.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 20.01.2011 у справі № 2-717/2011 стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором від 24.04.2008 № 239-Ф/08 в сумі 801 575,16 доларів США, що еквіваленте на дату ухвалення рішення 6 344 795,88 грн., заборгованість по пені в розмірі 751 367,62 грн., 1 700,00 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, із наданого Банком розрахунку слідує, що Банк здійснював нарахування процентів та пені за кредитним договором від 24.04.2008 № 239-Ф/08 до 23.12.2020 включно.

Утім, згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності»).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/23028/17.

Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що фактично Банк, звернувшись із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , реалізував своє право кредитора на дострокове повернення всієї суми кредиту та здійснив заміну в односторонньому порядку строку виконання кредитного зобов`язання.

При цьому, суд дійшов висновку про те, що моментом реалізації Банком права дострокового повернення кредиту є 15.11.2010, про що зазначено в рішенні суду від 20.01.2011 у справі № 2-717/2011.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що 15.11.2010 Банк в односторонньому порядку змінив строк виконання основного зобов`язання, суд дійшов висновку про те, що подальше нарахування процентів за користування кредитом та пені здійснено Банком за відсутності правової підстави.

Суд зазначає, що відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Наведені правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Водночас, відповідно до наданого Банком розрахунку, останнім нарахування річних процентів на підставі частини 2 статті 625 ЦК України не здійснено.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» кредитором боржника на суму 23 334 252,32 грн., з яких: 22 578 344,70 грн. з віднесенням до вимог другої черги, 751 367,62 грн. з віднесенням до вимог третьої черги.

Поряд з вищеописаною заборгованістю, визнанню також підлягають судові витрати кредитора у розмірі 4 540,00 грн.

В решті вимог у розмірі 70 256 338,24 грн. відмовити.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 910/15050/20 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 :

- Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» з грошовими вимогами на суму 23 334 252,32 грн., з яких 4 540,00 грн. - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 22 578 344,70 грн. - вимоги другої черги, 751 367,62 грн. - вимоги третьої черги.

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією сформувати реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 01.03.2021.

4. Керуючому реструктуризацією боржника строк до 23.03.2021 подати до Господарського суду м. Києва плану реструктуризації боргів боржника.

5. Визначити дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 05.04.21 о 12:30. Засідання відбудеться у приміщені господарського суду м. Києва в залі судових засідань № 5 (корпус Б).

6. Відмовити Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «Укргазбанк» у визнанні кредитором на суму 70 256 338,24 грн.

7. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі та керуючому реструктуризацією.

Ухвала набирає законної сили в порядку ч.ч. 4, 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства та може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Повний текст ухвали складено 22.02.2021

Суддя Д.В. Мандичев