ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2021 р. Справа № 911/3475/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи)

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця», (03680, вул. Єжи Гедройця, буд. 5, м. Київ)

в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», (84404, вул. Привокзальна, 22, м. Лиман, Донецька область)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайтлес», (09117, вул. Богдана Хмельницького, буд. 28, кв. 29, м. Біла Церква, Київська область)

про стягнення 173 130, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайтлес» про стягнення 173 130, 00 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем порушенням відповідачем вимог, передбачених законодавством про залізничний транспорт, щодо правильного зазначення відомостей у накладній № 39423116 від 29.05.2020 р., а саме маси вантажу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.12.2020 р. відкрито провадження у справі № 911/3475/20 за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайтлес» про стягнення 173 130, 00 грн і визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи), встановлено сторонам строки для подачі відповідних заяв по суті спору.

Відповідач про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву та інші заяви по суті спору не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи, 29.05.2020 р. згідно з накладною № 39423116, яка у відповідності з ст. 6 Статуту залізниць України є основним перевізним документом та обов`язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, зі станції Броди Львівської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці відповідачем ТОВ «Вайтлес» було відправлено вагон № 60409505 з вантажем брухт чорних металів загальною масою, яка визначена відправником, 69 800, 00 кг.

31.05.2020 р. на станції Здолбунів Львівської залізниці було складено Акт загальної форми № 129, відповідно до якого було встановлено, що фактична маса вантажу складає нетто 68 950, 00 кг, що менше маси, зазначеної відправником у накладній № 39423116 від 29.05.2020 р., на 850 кг.

09.06.2020 р. на станції Сартана Донецької залізниці на підставі Акту загальної форми № 129 від 31.05.2020 р., складеного на станції Здолбунів Львівської залізниці, Акту загальної форми № 405/ПП від 08.06.2020 р., складеного на станції Сартана Донецької залізниці, було проведено контрольне комісійне зважування вагона № 60409505, про що було складено комерційний акт № 484809/207.

Комерційним актом № 484809/207 від 09.06.2020 р. виявлено, що згідно з накладною № 39423116 від 29.05.2020 р. (документом) зазначено наступні відомості про відправлення: брутто не вказано, тара 23 500 кг, нетто 69 800 кг; при цьому під час проведення контрольного комісійного зважування фактично виявлено наступні відомості: брутто 91 800 кг, нетто 68 300 кг, що менше ваги вантажу нетто, зазначеної у документі на 1 500 кг.

Як було зазначено вище, позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 173 130, 00 грн за неправильно зазначені у накладній № 39423116 від 29.05.2020 р. відомості щодо маси вантажу.

З приводу вказаних позовних вимог позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

2. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

3. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

4. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Частиною 5 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із законів України «Про транспорт», «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 р. затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організації та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтею 23 Статуту залізниць України передбачено, що Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію.

Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Станції видають вантажовідправникам бланки накладних (комплектів перевізних документів) за плату згідно з тарифом.

Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 затверджено правила оформлення перевізних документів.

Згідно з п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Накладна згідно з цими правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.

Маса вантажів визначається відправником.

Відповідно до п. 2.1. Правил оформлення перевізних документів відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, зокрема графи «Маса вантажу», якщо вона визначена відправником, та «Спосіб визначення маси».

Згідно з п. 5 Правил оформлення перевізних документів загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип вагів зазначається в накладній.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Як вбачається із матеріалів справи, маса вантажу, зазначена відправником ТОВ «Вайтлес», складає 69 800 кг (графа 24 накладної) і визначена за допомогою автомобільних ваг, заводський № ВА-60 Е-2 № 25 (графа 26 накладної).

Згідно ст. 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть служити підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Згідно ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

09.06.2020 р. на станції призначення - Сартана Донецької залізниці за результатами комісійного контрольного зважування було складено Комерційний акт № 484809/207, яким зафіксовано перевищення фактичної маси вантажу нетто, зазначеної у накладній № 39423116 від 29.05.2020 р. на 1 500 кг, що складає 68 300 кг.

Відомості про розбіжності у вазі вантажу за накладною № 39423116 від 29.05.2020 р. були встановлені за допомогою засобу ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) вагонного (дата огляду-перевірки, що передувала зважуванню за комерційним актом 13.03.2020 р. згідно технічного паспорту № 1 ЗВВТ) та зазначені у журналі контрольного зважування вхідних вантажів та відомості зважування вхідних вантажів за період з 08.06.2020 р. по 09.06.2020 р., наявних у матеріалах справи.

Пунктом 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. № 334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, в пункті 10 Правил складання актів передбачено перелік осіб-працівників залізниці, які мають право підписувати комерційні акти в силу їх посадового становища (начальник станції (його заступник) та начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи)), а також працівники залежно від обставин їх особистої участі у перевірці вантажу, який прибув на станцію залізниці. За сукупності трьох підписів зазначених працівників залізниці комерційний акт буде вважатися таким, що складений згідно з вимогами пункту 10 Правил складання актів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018 р. у справі № 916/2450/17.

Як вбачається із комерційного акту № 484809/207 від 09.06.2020 р., вказаний акт складено та підписано заступником начальника станції Шелеховим А. Ю., комерційними агентами ОСОБА_1 та Сергованцевою С. В., інженером ОСОБА_2 .

Призначення заступника начальника станції ОСОБА_3 та комерційного агента ОСОБА_1 відповідальними особами за складання, правильність оформлення та підписання комерційних актів підтверджується наказом начальника станції структурного підрозділу «Станції Маріуполь-Порт» Бондаренка А. О. № 87/ДС від 07.02.2020 р., наявним у матеріалах справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 64 та ч. 3 ст. 65 Господарського кодексу України підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства.

Отже, якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів, і такими доказами можуть підтверджуватися повноваження осіб на підписання комерційного акта.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 21.05.2018 р. у справі № 916/2001/17 та від 23.06.2018 р. у справі № 916/1993/17, від 23.11.2018 р. у справі № 916/2450/17.

Таким чином, суд дійшов висновку, що комерційний акт № 484809/207 від 09.06.2020 р. за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів та підтверджує факт невідповідності маси, зазначеної перевізником у накладній № 39423116 від 29.05.2020 р.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували правильність зазначення відповідачем маси вантажу у накладній № 39423116 від 29.05.2020 р. чи наявність порушень при здійсненні позивачем комісійного контрольного зважування вантажу та оформленні комерційного акта № 484809/207 від 09.06.2020 р.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України встановлено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Розрахунок штрафу, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 173 130, 00 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вайтлес» (09117, вул. Богдана Хмельницького, буд. 28, офіс 29, м. Біла Церква, Київська область; ідентифікаційний код 40619594) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, м. Київ; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84400, вул. Привокзальна, буд. 22, м. Лиман, Донецька область; ідентифікаційний код ВП 40150216) 173 130 (сто сімдесят три тисячі сто тридцять) грн 00 (нуль) коп. штрафу та судові витрати 2 596 (дві тисячі п`ятсот дев`яносто шість) грн 95 (дев`яносто п`ять) коп. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца