номер провадження справи 32/171/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 Справа № 908/2993/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Колодій Н. А., при секретарі судового засідання Зеленцовій К.Ю.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ", (69005, вул.Гребельна, 5, адреса для листування: 69005: м. Запоріжжжя, пр. Соборний, буд. 160)

до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3) в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (71503, м. Енергодар, Запорізька область, а/с 306)

про стягнення 3348652,44грн.

За участі представників

Від позивача: не прибув

Від відповідача : не прибув

ВСТАНОВИВ:

20.11.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява про стягнення з відповідача сум основного боргу за договорами поставки № 20/05/159 від 17.12.2019 на суму 1526576,70грн, № 20/05/160 від 17.12.2019 на суму 1627471,68 грн., №20/05/73 від 20.04.2020 на суму 194604,06грн.

Ухвалою суду від 25.11.2020 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2993/20, присвоєний номер провадження 32/171/20. Підготовче засідання призначено на 17.12.2020. Підготовче засідання відкладалось до 12.01.2021. Ухвалою суду від 12.01.2021 судом було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.02.2021.

22.12.2020 до канцелярії Господарського суду Запорізької області надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач вказує на те, що ним вживаються всі заходи для недопущення господарського правопорушення, але враховуючи фінансове становище виконання рішення без відстрочення його виконання може спричинити негативні наслідки для підприємства боржника. Враховуючи викладені в відзиві обставини відповідач просить суд відстрочити виконання рішення у даній справі до 01.06.2021 (відзив долучено до матеріалів справи). 11.01.2021 від відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника відповідача.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представники сторні в судове засідання 04.02.2021 не зяивлись.

Враховуючи те, що сторонами надані всі документальні докази, суд дійшов висновку розглянути справу по суті в судовому засіданні 04.02.2021 за наявними в ній матеріалами без участі представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГСТАЛЬ» (падалі - позивач) та державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (надалі - відповідач) укладено договори поставки №20/05/159 від 17.12.2019, № 20/05/160 від 17.12.2019, №20/05/73 від 20.04.2020, які за змістом пунктів є тотожними між собою, тому позивач в подальшому використовує узагальнююче посилання на пункт (и) договору (договорів).

Відповідно до п. 1.1 договорів постачальник зобов`язується поставити в передбачені даними договорами строки покупцю продукцію, визначену в п. 1.1 договорів, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказану продукцію.

На виконання умов договорів, позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними:

За договором № 20/05/159 від 17.12.2019

-РН-2701/2 від 27.01.2020 на суму 811181,28грн.

-РН-0302/1 від 03.02.2020 на суму 75180,06грн.

-РН-0502/2 від 05.02.2020 на суму 504841,68грн.

-РН-0602/1 від 06.02.2020 на суму 591413,76грн.

-РН-2602/2 від 26.02.2020 на суму 355141,20грн. Всього на суму 2337757,98грн.

За договором № 20/05/160 від 17.12.2019

-РН-2612/2 від 26.12.2019 на суму 270144,00грн.

-РН-2107/1 від 21.01.2020 на суму 585466,40грн.

-РН-2701/4 від 27.01.2020 на суму 626304,00грн.

- РН-3001/3від 30.01.2020 на суму 615697,20грн.

- РН-0302/2від 03.02.2020 на суму 756982,80грн.

- РН-0502/1від 05.02.2020 на суму 163732,80грн.

- РН-2602/1від 26.02.2020 на суму 91058,88грн. Всього на суму 3109366,08грн.

За договором № 20/05/73 від 20.04.2020

- РН-2704/2 від 27.04.2020 на суму 145291,68грн.

- РН-2704/8 від 27.04.2020 на суму 49312,38грн. Всього на суму 194604,06грн.

Товар відповідачем отримано в повному обсязі, про що свідчать відмітки уповноваженої особи відповідача на товаросупровідних документах. Претензій відповідача щодо поставки неякісного товару на адресу позивача не надходило.

Згідно п. 4.1. договорів покупець здійснює оплату поставленої продукції протягом 60 днів після завершення приймання продукції за якістю. Відповідно до п. 2.5. договору приймання продукції за якістю та кількістю здійснюється покупцем шляхом проведення вхідного контролю за діючими покупця процедурами. Оскільки дані процедури Договором не прописані, а видаткові накладні підписані сторони відповідача без зауважень щодо кількості та якості поставленого товар умовам договором, то датою прийняття товару за якістю є дата відповідної видаткової накладної на поставлений товар.

Втім, відповідач в порушення умов договорів свої зобов`язання зі сплати боргу за отриманий від позивача товар не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вищевказаної заборгованості за договорами поставки.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічні приписи містять ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що позивач на виконання умови договорів №20/05/159 від 17.12.2019, № 20/05/160 від 17.12.2019, №20/05/73 від 20.04.2020 належним чином, що підтверджується видатковими накладними та довіреностями відповідача на отримання товару.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 ст. 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань з оплати отриманого товару.

Відповідач доказів погашення заборгованості, станом на день розгляду справи по суті суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача сум основного боргу за договорами поставки № 20/05/159 від 17.12.2019 на суму 1526576,70грн, № 20/05/160 від 17.12.2019 на суму 1627471,68 грн., №20/05/73 від 20.04.2020 на суму 194604,06грн, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Щодо клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду до 01.06.2021, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до обставин, що ускладнюють виконання рішення відповідач відносить: тяжкий фінансовий стан, наявність значної дебіторської заборгованості споживачів за спожиту електроенергію.

Вказані відповідачем обставини, на які він посилається в обґрунтування клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду, відносяться до ризиків при здійсненні ним господарської діяльності та не є безумовною підставою для застосування ст. 239 ГПК України.

При цьому, відповідачем всупереч приписам ст. 74 ГПК України не надано суду будь-яких доказів на підтвердження його актуального фінансового стану.

Здійснюючи господарську діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.

Розглянувши клопотання відповідача про надання відстрочки, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його (клопотання) задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Судом враховано, що підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, надання заявникові відстрочки виконання рішення є правом господарського суду, і закон не обмежує це право точним переліком господарських спорів або обставин, за яких суд має право надання розстрочки.

Отже, визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 3 ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду, яке включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

При розгляді клопотання про надання відстрочки виконання рішення у даній справі до 01.06.2021 судом враховано, що самі лише посилання відповідача на наведені у відзиві обставини не є підставою для надання відстрочки виконання рішення згідно зі ст. 331 ГПК України.

Клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду обґрунтоване приписами ст. 331 ГПК України, які передбачають наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Посилання відповідача на наявність заборгованості контрагентів, тяжкий фінансовий стан не є безумовною підставою для надання відстрочки виконання рішення суду в даній справі в порядку приписів ст. 331 ГПК України.

В свою чергу, укладаючи вказані договори, відповідач усвідомлював всі ризики та свідомо, з доброї волі, погодився на умови. Здійснюючи господарську діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики: як щодо дотримання норм чинного законодавства України, так і щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань, а також самостійно нести юридичну відповідальність за допущені у своїй діяльності правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні поданого клопотання про надання відстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у спірних правовідносинах, судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 202, 240, 241, 254-256, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ", (69005, вул.Гребельна, 5, адреса для листування: 69005: м. Запоріжжжя, пр. Соборний, буд. 160) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", (01032, м.Київ, вул. Назарівська, 3) в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (71503, м.Енергодар, Запорізька область, а/с 306) про стягнення 3348652,44грн задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", (01032, м.Київ, вул. Назарівська, 3, код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (71503, м.Енергодар, Запорізька область, а/с 306, код 26444970) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГСТАЛЬ", (69005, вул.Гребельна, 5, адреса для листування: 69005: м. Запоріжжжя, пр. Соборний, буд. 160, код 37941143) суму основного боргу за договором поставки № 20/05/159 від 17.12.2019 в розмірі 1 526 576 (один мільйон п`ятсот двадцять шість тисяч п`ятсот сімдесят шість) грн 70коп., суму основного боргу за договором поставки № 20/05/160 від 17.12.2019 в розмірі 1 627 471 (один мільйон шістсот двадцять сім тисяч чотириста сімдесят одна) грн 68 коп, суму основного боргу за договором поставки №20/05/73 від 20.04.2020 в розмірі 194604 (сто дев`яносто чотири тисячі шістсот чотири) грн 06коп., судовий збір в сумі 50229 (п`ятдесят тисяч двісті двадцять дев`ять ) грн. 80 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення оформлено і підписано « 22» лютого 2021.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій