ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"16" лютого 2021 р. Cправа № 902/981/20
Господарський суд Вінницької області у складі
головуючого судді Лабунської Т.І.,
за участю: секретаря судового засідання Сідлецької Ю.М.,
представника позивача - Калениченка П.А. - в режимі відеоконференції,
представника відповідача - Демещук О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
про укладення договору
06.10.2020 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №б/н від 30.09.2020 Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" до Дочірнього підприємства телерадіо студія "ОВІС-2" Малого приватного підприємства "ОВІС" (в подальшому - ДП ТРС «ОВІС-2» МПП «ОВІС») про укладення договору № 08-02/09/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення на визначених договором умовах.
22.01.2021, у судовому засіданні до закінчення судових дебатів повноважним представником позивача зроблено усну заяву про намір подати до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення в справі належні докази на підтвердження судових витрат на професійну правову допомогу, понесених у ході вирішення наявного спору.
22.01.2021, судом ухвалено рішення в справі №902/981/20, яким задоволено в повному обсязі вказаний позов та визнано укладеним договір №08-02/09/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення.
Ухвалою суду від 02.02.2021 заяву Громадської спілки «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» про розподіл витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.02.2021.
2) Позовна заява ГС «КАМП» до ДПТРС «ОВІС-2» МПП «ОВІС» про укладання договору на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення на визначених договором умовах аналогічна до позовних заяв, які розглядаються Господарськими судами України в інших областях України до інших провайдерів програмної послуги. Тому викликає сумнів необхідність такої тривалої (16 робочих годин) витрати робочого часу.
3) Копії документів, надані позивачем до позовної заяви в якості доказів (інформація про програми, які провайдер програмної послуги має намір ретранслювати від 09.08.2016р., загальна концепція пакетування (перелік) програм від 09.08.2016р., тощо... ) - надаються безкоштовно, та надані саме на запит генерального директора ГС «КАМП», а не адвокатського об`єднання, про що свідчить супровідний лист від Національної ради з питань телебачення і радіомовлення від 07.09.2020р. № 07/122 . Тому викликають сумніви, вказані в акті прийому-передачі наданих послуг від 22.01.2021 р., послуги надані адвокатом в частині «формування доказів, на що було потрачено 8 робочих годин.
4) Доводи і позиція сторін протягом всього часу розгляду справи не змінювались, а доводи та докази позивача в аналогічних справах не відрізняються від доводів позовної заяви у справі № 902/981/20 та не потребували повного аналізу обставин справи, номативно-правової бази та більш технічного підходу саме при розгляді справи №902/981/20. Тому розмір витрат, заявлених позивачем до відшкодування, пов`язаних із наданням адвокатом послуги щодо аналізу фактичних обставин справи, формування доказів , аналізу судової практики та законодавства у сфері інтелектуальної власності та надання консультацій на протязі 12 робочих годин не відповідають дійсності.
5) Представник позивача, який є генеральним директором ГС «КАМП» ( ОСОБА_1 ) - є досвідченим фахівцем в області права. Оскільки він особисто був присутнім при розгляді справи в режимі відеоконференції та не міг не бути обізнаним із позицією відповідача, законодавством, яким регулюється спір, документами і доводами, тощо.. Отже, об`єктивна необхідність в адвокаті, який надавав правову допомогу позивачу в Господарському суді Вінницької області при розгляді справи № 902/981/20, та витратив загалом 32 робочі години, вартістю 500,00 грн / год була відсутня.
Виходячи з вищезазначеного, відповідач вважає за доцільне зменшити витрати до 3 000,00 грн. за всіма визначеними у акті прийому-передачі наданих послуг б/н від 22.01.2021 складовими професійних правничих послуг.
На визначену дату в судове засідання з`явився представник відповідача.
Водночас, відповідне судове засідання 16.02.2021 року проведено в режимі відеоконференції за участю уповноваженого представника позивача поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".
Дослідивши заяву представника Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" б/н від 23.01.2021 про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
За частиною 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору про надання професійної правничої допомоги №01/02/2020, укладеного 28.02.2020 між позивачем - Громадською спілкою «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» та Адвокатським об`єднанням «Гур`єв та партнери», та додаткової угоди №26 від 10.09.2020 до нього, позивачу надано професійну правничу допомогу в межах господарської справи за позовом до Дочірнього підприємства телерадіо студія "ОВІС-2" Малого приватного підприємства "ОВІС"
Договором визначено (п.2.4.), що прийняття кожного доручення оформляється додатковою угодою до договору, яка є окремим договірним зобов`язанням і в якій зазначаються вид правничої допомоги, орієнтовні строки її надання, розмір гонорару (винагороди) та фактичних витрат, а також порядок їх сплати.
Пунктом 2 додаткової угоди №26 від 10.09.2020 до договору №01/02/2020 від 28.02.2020 сторони погодили, що адвокатським об`єднанням надаються наступні види правничої допомоги: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики; складання, оформлення і надсилання позовної заяви; складання інших процесуальних документів; представництво інтересів клієнта в місцевому господарському суді.
Згідно з п.3 додаткової угоди №26 від 10.09.2020 до договору №01/02/2020 від 28.02.2020 загальна сума гонорару складає 30 000грн та сплачується клієнтом протягом п`яти робочих днів з дати ухвалення місцевим господарським судом судового рішення, яким закінчується провадження.
Остаточний розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та/або порядок його сплати визначається сторонами шляхом підписання акту (п.10.2., п.10.12. Договору). Цей Договір (додаткові угоди) та акт є підставою для здійснення розрахунків. Акт є документом, що засвідчує належне та своєчасне виконання сторонами умов Договору (п.10.5., п.10.6. Договору).
На підтвердження обсягу та вартості послуг на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду належним чином завірену копію акту прийому-передачі наданих послуг від 22.01.2021, складеного та підписаного Громадською спілкою «Коаліція аудіовізуальних і музичних прав» та Адвокатським об`єднанням «Гур`єв та партнери», в якому наведено наступний розрахунок вартості вказаних послуг:
- аналіз фактичних обставин справи, формування доказів - 4000 (чотири тисячі) гривень 00 коп., на що витрачено загалом 8 годин;
- надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики та законодавства в сфері інтелектуальної власності - 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., на що витрачено загалом 4 робочі години;
- складання, оформлення і надсилання позовної заяви (з урахуванням складання проекту договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення) - 8000 (вісім тисяч) гривень 00 коп., на що витрачено загалом 16 робочих годин;
- складання інших процесуальних документів (заяв, клопотань) - 2000 (дві тисячі) гривень 00коп., на що витрачено загалом 4 робочі години.
Позивач мотивував зміну розміру витрат на професійну правничу допомогу в бік зменшення (порівняно з орієнтовним, що указаний в позовній заяві), тим що фактично послуги з представництва його інтересів під час слухання справи в суді адвокатським об`єднанням не надавались.
За змістом п.1 частини 2 статті 126 та частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 частини 2 статті 126 ГПК України).
Вказана правова позиція наведена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 20.12.2019 у справі №903/125/19.
Що стосується твердження відповідача про те, що заявлені позивачем суми відшкодування є неспіврозмірними до обсягу наданих адвокатом послуг, слід зазначити наступне.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, визначеного ч. 4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.
Водночас, відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5, 6 ст.126 Кодексу).
В розумінні положень згаданих норм законодавства, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Скориставшись своїм правом, наданим ГПК України, ДП телерадіо студія "ОВІС-2" Малого приватного підприємства "ОВІС" подало клопотання про зменшення розміру судових витрат, які, серед іншого, мотивовано неспіврозмірністю розміру стягуваної суми.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач заявив до стягнення з відповідача 16 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Суд, дослідивши подані позивачем докази та виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням заперечень відповідача, дійшов висновку про те, що заявлена сума судових витрат не є в повній мірі співмірною зі складністю справи та обсягу виконаних адвокатом робіт, а також витраченого ним часу.
Не достатньою мірою обґрунтованими вбачаються судом, зокрема, витрати на оплату послуг адвоката в частині: аналізу фактичних обставин справи, формування доказів тривалістю 8 робочих годин (п. 1 видів робіт); надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики та законодавства в сфері інтелектуальної власності тривалістю 4 робочих годин (п. 2 видів робіт); складання, оформлення і надсилання позовної заяви (з урахуванням складання проекту договору про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення) тривалістю 16 робочих годин (п.3 виду робіт).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір, тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою та необхідною.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
При цьому суд наголошує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, не викликає публічного резонансу, з боку органів державної, місцевої влади або засобів масової інформації відсутні прояви публічного інтересу до справи. Крім того, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.
Відтак, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), керуючись критерієм розумності розміру адвокатських витрат, з урахуванням обставин справи, з урахуванням клопотання відповідача про зменшення розміру правничих витрат, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат в цій частині і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00грн., а саме:
- п. 1 акту (аналіз фактичних обставин справи, формування доказів в сумі - 500,00 грн. (1 година*500,00 грн.), оскільки зазначені в акті 8 годин затраченого робочого часу для кваліфікованого юриста є значно завищеними. До того ж як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, на розгляді Господарських судів майже всіх областей України перебувають аналогічні справі №902/981/20 провадження, ініційовані ГС "КАМП" до інших провайдерів програмної послуги. Вказані справи є однотипними і докази на підтвердження фактичних обставин теж. Копії документів, надані позивачем до позовної заяви в якості доказів (інформація про програми, які провайдер програмної послуги має намір ретранслювати від 09.08.2016р., загальна концепція пакетування (перелік) програм від 09.08.2016р.) - надаються безкоштовно, та надані саме на запит генерального директора ГС «КАМП», а не адвокатського об`єднання, про що свідчить супровідний лист від Національної ради з питань телебачення і радіомовлення від 07.09.2020р. № 07/122. Матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження б яких адвокат витратив значний час. До того ж доводи і позиція сторін протягом всього часу розгляду справи не змінювалась.
- п. 2 акту надання усних/письмових юридичних консультацій, аналіз судової практики та законодавства в сфері інтелектуальної власності в сумі - 500,00 грн. (1 година*500,00 грн.), оскільки зазначені в акті 4 години затраченого робочого часу є значно завищеними, суд не вбачає виправданим присудження до відшкодування за рахунок відповідача вищенаведених послуг, що були надані адвокатом, оскільки сам генеральний директор ГС "КАМП " ОСОБА_1 був присутнім при розгляді справ в режимі відеоконференції та не міг не бути обізнаним із позицією відповідача, законодавством, яким регулююється спір, документами і доводами. До того ж судова практика та законодавство в сфері інтелектуальної власності по всіх справах, які розглядаються іншими судами однакові.
- п.4 акту - складання інших процесуальних документів (заяв, клопотань) в сумі 2000, 00 грн. (4 години *500,00 грн.), як вказано позивачем в акті прийому-передачі наданих послуг від 22.01.2021.
Враховуючи конкретні обставини справи, суд, детально проаналізувши всі докази, зважаючи на зазначені положення законодавства, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 11, 12, 13, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 255, 256, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Заяву Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" б/н від 23.01.2021 про розподіл судових витрат у справі №902/981/20 задовольнити частково.
3. У задоволенні заяви Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" б/н від 23.01.2021 про розподіл судових витрат в частині стягнення з Дочірнього підприємства телерадіо студія "ОВІС-2" Малого приватного підприємства "ОВІС" 11 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням суду законної сили.
5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
6. Відповідно до ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
7. Копію додаткового судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на електронну адресу представника Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" Калениченка П.А. - ІНФОРМАЦІЯ_1
Повне додаткове рішення складено 24 лютого 2021 р.
Суддя Лабунська Т.І.
1 - до справи