ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.02.2021 Справа № 920/1269/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп`яненко О.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи №920/1269/20

за позовом: Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 9, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Компослуги (40035, м. Суми, вул. Прокоф`єва, 14/3, офіс 1, ),

про стягнення 47 196 грн 07 коп.,

Справа розглядається без виклику сторін

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали господарського суду Сумської області від 23.12.2020 провадження у справі №920/1269/20 відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 47 196 грн 07 коп. заборгованості за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, з яких: 46 316 грн 85 коп основна заборгованість, 706 грн 39 коп пені, 172 грн 83 коп 3% річних, а також просить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за договором № 3916 від 01.07.2018, у зв`язку з чим відповідачу нараховано пеню, штраф, 3 % річних у відповідних розмірах.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на реєстраційну адресу відповідача м.Суми, вул. Прокоф`єва, 14/3, офіс 1, проте повернута на адресу суду з відміткою на поштовому конверті адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Судом вжито всіх заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

Враховуючи направлення кореспонденції за реєстраційною адресою, суд виходить з того, що ТОВ «Компослуги» належним чином повідомлено про розгляд справи судом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст. 114 Господарського процесуального кодексу України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своєї позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини.

Згідно рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 18.06.2019 № 322 «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» КП «Міськводоканал» Сумської міської ради визначено виробником та виконавцем послуг з постачання холодної води і водовідведення в місті Суми.

01.07.2018 між КП Міськводоканал Сумської міської ради (виконавець) та ТОВ Компослуги (споживач) був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 3916, який є діючим (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 договору позивач взяв на себе зобов`язання своєчасно надавати відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно п.1.3 договору послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення надаються за об`єктами:

- різниця між показниками загально будинкового лічильника та квартирними лічильниками житлового будинку за адресою: вул.Прокоф`єва, 14/6;

- офісне приміщення по вул.Прокоф`єва, 14/3;

- різниця між показниками загально будинкового лічильника та квартирними лічильниками житлового будинку за адресою: вул.Г.Кондратьєва, 33/1;

- різниця між показниками загально будинкового лічильника та квартирними лічильниками житлового будинку за адресою: проспект М.Лушпи, 5, корп.5;

- різниця між показниками загально будинкового лічильника та квартирними лічильниками житлового будинку за адресою: проспект М.Лушпи, 5, корп.4/1;

- різниця між показниками загально будинкового лічильника та квартирними лічильниками житлового будинку за адресою: проспект М.Лушпи, 5, корп.4;

- різниця між показниками загально будинкового лічильника та квартирними лічильниками житлового будинку за адресою: проспект М.Лушпи, 5, корп.25;

- різниця між показниками загально будинкового лічильника та квартирними лічильниками житлового будинку за адресою: проспект М.Лушпи, 5, корп.27.

Пунктами 3.1, 3.3 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Між сторонами застосовується щомісячна система оплати послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються у безготівковій формі на банківський рахунок виконавця.

Відповідач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк (п.4.2.1 договору).

В порушення умов договору, відповідач не виконав свої зобов`язання щодо своєчасної оплати за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, що складає різницю між показаннями загальнобудинкового лічильника та показаннями квартирних лічильників обліку води за період з 01.07.2019 по 30.10.2020 у сумі 46316,85 грн, що підтверджується рахунками, актами зняття показань із загально будинкового водолічильника за адресами: вул.Прокоф`єва, 14/6, проспект М.Лушпи,5, корп.5, проспект М.Лушпи,5, корп.4/1, проспект М.Лушпи,5, корп.4, відомостям щодо витрат по квартирним водолічильникам.

Відповідно до вимог позовної заяви, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, що складає різницю між показаннями загальнобудинкового водолічильника та показаннями квартирних лічильників обліку води в розмірі: 46 316 грн 85 коп основна заборгованість, 706 грн 39 коп пені, 172 грн 83 коп 3% річних.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина перша статті 612 названого Кодексу визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Згідно з ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, про наявність заборгованість відповідача перед позивача у розмірі 46316,85 грн, що складає різницю між показаннями загальнобудинкового водолічильника та показаннями квартирних лічильників обліку води, вказаний факт позивачем доведений та відповідачем не спростований, а тому вказані факти є такими, що встановлені судом на підставі наданих позивачем доказів.

Відповідно до п.1.1. договору № 3916 позивач взяв на себе зобов`язання своєчасно надавати відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а ТОВ Компослуги зобов`язувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 46316,85 грн. підтверджується матеріалами справи і є не сплаченою.

Враховуючи те, що розрахунки за договором № 3916 відповідачем проводились несвоєчасно, що є неналежним виконанням господарського зобов`язання, позивачем була нарахована пеня у розмірі 706,39 грн та 172,83 грн - 3 % річних.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 3.6 договору за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань передбачено, що у разі порушення строків виконання зобов`язання по оплаті за надані послуги, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Згідно ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Зі змісту ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань вбачається, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6. ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок пені, виконаний позивачем та встановлено, що штрафна санкція розрахована в розмірі, що не суперечить вимогам ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань та в межах строків, передбачених ч. 6. ст. 232 ГК України, а отже підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з п. 5.1.2 договору, споживач несе відповідальність за несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таку правову позицію висвітлено у постанові Верховного Суду України від 23.01.2012 у справі № 37/64.

Перевіривши розрахунок розміру 3% річних та пені, судом встановлено, що позивачем вірно нараховано зазначені штрафні санкції, а отже є обґрунтованими і підлягають стягненню.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 46 316 грн 85 коп основної заборгованості, 706 грн 39 коп пені, 172 грн 83 коп 3% річних, нарахованих у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №3916.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради до ТОВ Компослуги - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компослуги (40035, м. Суми, вул.Прокоф`єва,14/3, офіс 1; ) на користь Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради (40009, м.Суми, вул. Білопільський шлях, 9; ) 46 316,85 грн (сорок шість тисяч триста шістнадцять гривень 85 копійок) основної заборгованості, 706,39 грн (сімсот шість гривень 39 копійок) пені, 172,83 грн (сто сімдесят дві гривні 83 копійки) 3% річних, 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.02.2021.

Суддя О.Ю. Соп`яненко