ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 лютого 2021 року Справа № 903/27/21

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "СТС-Групп"

до відповідача: ОСОБА_1

про стягнення 9643,79 грн.

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання-помічник судді Ваврик Т. М.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "СТС-Групп" звернулися з позовом до фізичної особи-підприємця Бунди Олени Андріївни про стягнення 9643,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 54525 від 20.03.2020.

Ухвалою суду від 15.01.2021 суд, керуючись нормами ст. 176 ГПК України, постановив звернутися до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області для отримання відомостей про реєстрацію місця проживання відповідача.

20.01.2021 на адресу суду надійшла відповідь на запит, відповідно до якої місце реєстрації відповідача: м. Нововолинськ, вул. Маяковського, 68.

Ухвалою суду від 20.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 03.02.2021.

Ухвала про відкриття провадження у справі, що направлялась відповідачу, повернулась на адресу суду 01.02.2021 з відміткою, що адресат відсутній.

Сторони в судове засідання 03.02.2021 не прибули. Про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 03.02.2021 було повідомлено сторони, що розгляд справи по суті відбудеться 17.02.2021; постановлено здійснити офіційне оприлюднення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про повідомлення відповідача - фізичну особу-підприємця Бунду Олену Андріївну про дату та час судового засідання.

12.02.2021 від позивача надійшла заява про зміну найменування відповідача із фізичної особи-підприємця Бунди Олени Андріївни на Бунду Олену Андріївну.

В судове засідання 17.02.2021 представники сторін не прибули.

Факт належного повідомлення позивача про дату й час розгляду справи підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 813 від 17.02.2021.

Судом повторно направлено на адресу відповідача ухвалу суду від 03.02.2021, яка не повернулась на адресу суду.

Відзив на позов на адресу суду не надходив.

Суд на місці задовольнив клопотання позивача про зміну найменування відповідача через припинення нею підприємницької діяльності та втрату статусу фізичної особи-підприємця.

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами, -

встановив:

20.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СТС-Групп" (постачальник) та фізичною особою-підприємцем Бундою Оленою Андріївною (покупець) було укладено договір поставки продукції № 54525 (а.с. 5-7) (далі-Договір).

Відповідно до р. 1 Договору постачальник зобов`язаний поставити продукцію згідно замовлення покупця, а покупець зобов`язується своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати її вартість на умовах даного договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним договором.

Замовлення передається постачальнику у будь-якій формі (електронною поштою, через торгового представника, факсимільним, телефонним зв`язком, усно, тощо).

Пунктом 1 Договору визначено, що продукція відпускається позивачем за відпускними цінами, які зазначаються в накладній.

Згідно п. 3 розділу 2 Договору відвантаження продукції проводиться на підставі попередньої оплати, після зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відвантаження продукції без попередньої оплати проводиться тільки при наданні відстрочки платежу. Кількість календарних днів протягом яких покупець зобов`язаний оплатити партії поставленого товару складає 14 календарних днів з моменту поставки товару.

Сторони можуть домовитись і про інші умови відтермінування оплати товару окремих торгових марок. У такому випадку кількість днів відтермінування та перелік торгових марок для яких застосовуються особливі умови зазначаються в додатку №4 до даного Договору.

Відповідно до п.п. 2.2 п. 2 розділу 4 Договору покупець зобов`язаний прийняти та перевірити кількість і якість продукції та повністю оплатити його вартість у строк, передбачений розділом 2 цього Договору.

На виконання взятих на себе зобов`язань згідно Договору позивач здійснив поставку товару відповідачу на загальну суму 9643,79 грн., що підтверджується видатковими накладними № Т від 06.08.2020, № Т від 14.08.2020, № Т3 від 20.08.2020, № Т від 20.08.2020 (а.с. 8-12).

Відповідач отриманий товар не оплатив, як зазначає позивач станом на день звернення із позовом до суду заборгованість відповідача становить 9643,79 грн.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України(далі - ГК України), майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними Договір предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи укладення між сторонами Договору, відпуск позивачем на виконання його умов відповідачу товару, відсутність заперечень щодо отримання його відповідачем та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 9643,79 грн. підлягає до задоволення, як підставна та обгрунтована.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 2270 грн. судового збору.

Керуючись ст.73-79, 86, 129,185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Бунди Олени Андріївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС-Групп" (м. Київ, вул. Промислова, будинок 4-А, ) 9643,79 (дев`ять тисяч шістсот сорок три грн. 79 коп.) заборгованості та 2270 грн. (дві тисячі двісті сімдесят грн.) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 19.02.2021

Суддя А. С. Вороняк