СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2021 р. Справа № 922/1491/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Фоміна В.О.

За участю секретаря судового засідання Гончарова О.В.

за участю представників

позивача - Юркова Т.С., довіреність від 28.12.20 р. № Др-197-122 ;

відповідача - Закаблуков А.С., довіреність № 57 від 28.12.20 р.;

3-ї особи 1 ( АТ "Укртрансгаз") - Кухтик В.М., довіреність від 10.12.20 р. № 1-2520 ;

3-ї особи 2 (АТ «НАК Нафтогаз України) -Будник К.А., довіреність від 07.10.20 р. № 14-184 ;

Розглянувши в судовому засіданні у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою програми EASYCON апеляційні скарги третьої особи - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (вх.№ 217 2/5) та третьої особи - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ (вх.№ 2914 2/5) на рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2020, ухвалене суддею Сальніковою Г.І. в приміщенні господарського суду Харківської області (повне рішення складено 02.10.2020) у справі №922/1491/20

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз"

3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 1. Акціонерне товариство "Укртрансгаз"

2.Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр"

про стягнення 49000185,09 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Обласний інформаційно-технічний центр" (відповідача) про стягнення заборгованості за несанкціоновано спожитий у лютому 2019 року природний газ у сумі 49000185,09 грн.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем в лютому 2019 року здійснено споживання 2759922 куб. м. природного газу з газорозподільної системи, оператором якої є позивач, за відсутності постачальника природного газу, що відповідно до п. 4 глави 5 розділу VI Кодексу ГРС є підставою виникнення у відповідача, як споживача, обов`язку з компенсації позивачу, як оператору газорозподільних мереж, вартості зазначеного обсягу неврегульованого небалансу, за наведеною у цьому пункті формулою.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.09.2020 у справі № 922/1491/20 в позові відмовлено.

Рішення мотивовано з тих підстав, що на підставі укладених між КП "Обласний інформаційно-технічний центр" та АТ "НАК "Нафтогаз України" договорів на постачання природного газу та спеціальних підзаконних нормативних актів, АТ НАК Нафтогаз України у спірному періоді зобов`язане було постачати природний газ відповідачу, як виробнику теплової енергії для виробництва теплової енергії, у тому числі шляхом своєчасної видачі номінацій, оскільки це є обов`язком АТ НАК Нафтогаз України, а не правом, у зв`язку з чим споживання відповідачем природного газу в лютому 2019 року було правомірним, а спожиті відповідачем у цьому періоді обсяги природного газу повинні бути враховані в балансі розподіленого природного газу АТ "Харківгаз" за газовий місяць (лютий 2019) як обсяги постачальника АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", а тому не можуть бути віднесені на небаланс АТ "Харківгаз".

Третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України подала на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України посилається на те, що господарським судом першої інстанції не враховано, що відповідно до положень чинного законодавства відсутність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача виключає можливість здійснення як поставки природного газу такому споживачу, так й розподілу природного газу оператором газорозподільних мереж, навіть за наявності укладеного договору поставки природного газу.

При цьому скаржник зазначає, що укладені відповідачем з АК Національна акціонерна компанія Нафтогаз України договори постачання природного газу не містять жодної умови, яка б встановлювала безумовний обов`язок здійснювати постачання природного газу відповідачу у випадку невиконання останнім вимог постанови Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018, якою затверджено Положення Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу , а тому право відповідача на придбання природного газу за цими договорами не є безумовним, а залежить від низки умов, зокрема, від належного виконання пункту 11 зазначеного Положення.Оскільки відповідачем не було виконано вимоги п. 11 Положення, а саме через недостатній рівень розрахунків за спожитий природний газ за всіма укладеними з АК Національна акціонерна компанія Нафтогаз України договорами постачання природного газу станом на 23 число місяця, що передує місяцю поставки газу, а також невиконанням графіка погашення заборгованості , АК Національна акціонерна компанія Нафтогаз України не були підтверджені планові обсяги природного газу(номінації) на лютий 2019 та не здійснювалось постачання природного газу у лютому 2019 року.

Також скаржник зазначає, що п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 717 «Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року», на яке суд послався в обґрунтування наявності в Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України обов`язку з постачання природного газу відповідачу за укладеними з ним Договорами, визнано протиправним та скасовано постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 у справі № 640/5884/19.

Крім цього скаржник зазначає, що господарським судом першої інстанції неправильно застосовано положення Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем, оскільки статтею 13 зазначеного Закону передбачено право споживача на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків перевищення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів та обов`язку споживача припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів, а встановлена у судовому рішенні заборона на відключення відповідача від газопостачання позивача нівелює чинні норми законодавства.

Згідно з протоколом системи автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2020 для розгляду судової справи №922/1491/20 було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - доповідач Тарасова І.В., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Фоміна В.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суд від 09.11.2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ (вх.№ 2914 2/5) на рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2020, у справі №922/1491/20 залишено без руху, встановлено апелянту 10-денний строк, з дня вручення ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання суду доказів сплати судового збору в розмірі 1 102 504,17 грн.

У зв`язку з усуненням недоліків апеляційної скарги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ (вх.№ 2914 2/5) на рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2020, що стали причиною залишення її без руху, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.11.2020 відкрито апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою та призначено її розгляд на "21" грудня 2020 р. об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104.

07.12.2020 (вх. № 12147) до Східного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

15.12.2020 (вх. № 12554) до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін..

16.12.2020 (вх. ел. №4260) від представника третьої особи Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України - Коваленка С.В. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду без доказів надіслання такої заяви іншим учасникам справи.

16.12.2020 (вх. ел. № 4268) від представника третьої особи Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України - Коваленка С.В. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з наданням доказів надсилання такої заяви іншим учасникам справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суд від 18.12.2020 заяву (вх. ел. № 4268) від 16.12.2020 було задоволено.

Протокольною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 у судовому засіданні 21.12.2020 було оголошено перерву до 21.01.2021 о 09:30 год.

12.01.2021 (вх. ел. № 112) від представника третьої особи Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України - Будника К.А. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми EASYCON.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2021, у зв`язку з відпусткою судді Крестьянінова О.О. для розгляду судової справи №922/1491/20 було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - доповідач Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Фоміна В.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 заяву представника третьої особи Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України - Будника К.А. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми EASYCON (вх. ел. № 112) .було задоволено.

15.01.2021 до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2020 у справі № 922/1491/20, в якій скаржник, посилаючись на нез`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність викладених в рішенні висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" посилається на безпідставність висновків суду щодо здійснення Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України постачання відповідачу природного газу в лютому 2019 року, оскільки Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України не подавалось номінацій щодо відповідача у спірний період, у зв`язку з порушенням останнім п. 11 Положення Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 та не підписувалось актів приймання-передачі природного газу відповідачу, тим самим у зазначений період постачальником -Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України не підтверджувалося постачання газу відповідачу за укладеними з ним договорами постачання природного газу та не здійснювалось розпорядження газом як власником на користь відповідача.

Також скаржник зазначає, що п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 № 717 «Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року», на яке суд послався в обґрунтування наявності в Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України обов`язку з постачання природного газу відповідачу за укладеними з ним Договорами визнано протиправним та скасовано постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 у справі № 640/5884/19.

Крім цього скаржник зазначає, що господарським судом першої інстанції неправильно застосовано положення Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексу газорозподільних систем, оскільки статтею 13 зазначеного Закону передбачено право споживача на отримання природного газу належної якості та кількості , фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків перевищення(обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів та обов`язку споживача припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів, а встановлена у судовому рішенні заборона на відключення відповідача від газопостачання позивача нівелює чинні норми законодавства.

Протокольною ухвалою Східного апеляційного господарського суду у судовому засіданні 21.01.2021 було оголошено перерву до 15.02.2021 о 12:00 год.

22.01.2021 (вх. ел. пошти № 337) від представника третьої особи Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України - Будника К.А. надійшла заява про участь у судовому засіданні у справі №922/1491/20, призначеному на 15.02.2021 о 12:00 год.в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми EASYCON.

Ухвалою Східного апеляційного гшсоподарського суду від 25.01.2021 задоволено заяву представника Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України Будника К.А. про участь в судовому засіданні у справі №922/1491/20, призначеному на 15.02.2021 о 12:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення EаsyCon, з використанням власних технічних засобів.

У зв`язку з усуненням недоліків, які стали підставою для повернення апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2020 у справі № 922/1491/20 ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 відкрито апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою.

Об`єднано розгляд апеляційних скарг Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2020 у справі №922/1491/20 в одне апеляційне провадження для їх спільного розгляду та призначено розгляд апеляційної скарги - Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на 15 лютого 2021 р. о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 104.

10.02.2021 (вх. № 1768) до Східного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз", в якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

11.02.2021 (вх. № 1820) до суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз", в якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні представники третьої особи 1 та третьої особи 2 підтримують апеляційні скарги.

Представник позивача в судовому засіданні просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідач в судовому засіданні просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзивів на них, заслухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційних скарг, зважаючи на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 17.12.2015 між ПАТ «Укртрансгаз» (Оператор) та ПАТ «Харківгаз» (замовник) укладено договір транспортування природного газу № , згідно з предметом якого Оператор надає Замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі , а замовник сплачує оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких послуг.

АТ «Укртрансгаз» було складено в односторонньому порядку Акт надання послуг балансування обсягів природного газу № 02-19--БАЛАНС від 28.02.2019, в якому зазначено про надання АТ «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України» послуг за договором транспортування природного газу від 17.12.2015 № з балансування підприємству ПАТ «Харківгаз» за лютий 2019 року на суму 160426048,02 грн.

ПАТ «Укртрансгаз» позивачу було надіслано лист № 2001ВИХ-19-939 від 14.03.2019 про сплату вартості послуг балансування за лютий 2019 року , до якого додано зазначений Акт надання послуг балансування обсягів природного газу № 02-19--БАЛАНС від 28.02.2019, рахунок- фактуру на сплату вартості зазначених послуг балансування та Звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем) за лютий 2019 року на загальний обсяг 15 059,922 тис. куб.м. (тис. куб. м. - обсяги небалансу АТ Харківгаз та 2759,922 тис. куб.м. - обсяги небалансу КП Обласний інформаційно-технічний центр) із застосуванням коефіцієнту компенсації 1,2(т. 1 ).с. 18-23).

01.10.2017 між Оператором газорозподільної системи "Харківгаз" та Комунальним підприємством "Обласний інформаційно-технічний центр"(споживачем) було укладено договір розподілу природного газу шляхом приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498 (заява-приєднання № 09420W9В62SТ107) (надалі Договір розподілу природного газу , т.с. 1 а.с. 14-15).

Зазначений договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

У відповідності до умов п. 1.2. умови вищевказаного договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України Про ринок природного газу і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Умовами п.п. 2.1, 2.2 Договору розподілу, Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ( т.1 а.с. 208-219).

Відповідно до Акту наданих послуг з розподілу природного газу від 28.02.2019 № ХАЯ89002883 оператором ГРМ-ПАТ «Харківгаз» надано споживачу- Комунальному підприємству «Обласний інформаційно-технічний центр» послуги з розподілу природного газу в лютому 2019 року в обсязі 2759,922 куб. м. за договором розподілу від 01.10.2017,укладеному шляхом підписання заяви-приєднання № 09420W9В62SТ107(т. 1 а.с. 207).

04.10.2017 між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (Оператор) та Комунальним підприємством "Обласний інформаційно-технічний центр" (Замовник) укладено Договір транспортування природного газу від 04.10.2017 № 88810, згідно з предметом якого Оператор надає Замовнику послуги з транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому Договорі, а амовник сплачує Оператору встановлену в цьому Договорі вартість таких послуг (т. 1 а.с. 124-185).

Відповідно до Акту наданих послуг з транспортування природного газу від 28.02.2019 № 02-19-188810 АРТ «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України» надано Комунальному підприємству «Обласний інформаційно-технічний центр» послуги з транспортування природного газу в обсязі 2759,922 куб. м. відповідно до договору транспортування природного газу від 04.10.2017 № 88810

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що 25.10.2018 між відповідачем та НАК "Нафтогаз України" були укладені договори постачання природного газу: № 1643/18-ТЕ-32, виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню; № 1644/18-БО-32, виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетним установам/організаціям; №1645/18-КП-32, виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями.

Так, відповідно до п.2.1. договору від 25.10.2018 р.№ 1643/18-ТЕ-32, (додаткова угода № 3 від 26.11.2018) постачальник передає споживачу в період з 01 жовтня 2018р. по 30 квітня 2019р. замовлений споживачем обсяг природного газу в кількості 10501,357 тис.куб. метрів: жовтень 2018 р. 85,757; листопад 2018 р. 1631,0; грудень 2018р. 1723,8; січень 2019р. 2400,6; лютий 2019 р. 2219,1; березень - 2240,1; квітень 2019 р. - 201,0.

Згідно з п.2.1. Договору від 25.10.2018 № 1644/18-БО-32 (додаткова угода № 3 від 26.11.2018) постачальник передає споживачу в період з 01 жовтня 2018 р. по 30 квітня 2019 р. замовлений споживачем обсяг природного газу в кількості 5329,751 тис.куб. метрів: жовтень 2018р. 46,851; листопад 2018р. 823,0; грудень 2018р. 979,3; січень 2019р. 1142,5; лютий 2019р. 1089,1; березень - 1154,2; квітень 2019 р. - 94,8.

Відповідно до п.2.1. договору від 25.10.2018 р. № 1645/18-КП-32, (додаткова угода № 3 від 26.11.2018р.) постачальник передає споживачу в період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року замовлений споживачем обсяг природного газу в кількості 420,739 тис.куб. метрів: жовтень 2018 р. 0,939; листопад 2018 р. 70,0; грудень 2018 р. 66,4; січень 2019 р. 97,4; лютий 2019 р. 86,9; березень - 93,2; квітень 2019 р. - 5,9.

Згідно з п. 2.2 зазначених Договорів постачання природного газу споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п.2.1 цих договорів повністю покривають потреби споживача у відповідних розрахункових періодах для потреб, визначених пунктом 1.2 цих договорів.

Вищевказані договори постачання природного газу набирають чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діють в частині постачання природного газу до 30.04.2019 року(включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1. договорів).

Підписанням цих договорів споживач дає згоду постачальнику для включення його до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (далі оператор ГТС) відповідно до вимог Кодексу ГТС, за умови дотримання споживачем пункту 3.3 цього договорів (пункти 2.3 додаткових угод № 3 до договорів).

Згідно з пунктом 3.2. додаткових угод № 3 до Договорів, постачання газу за цими договорами здійснюється постачальником виключно за умови: підтвердження споживачу номінації в порядку, передбаченому Кодексом ГТС, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, в редакції, яка діяла станом на 27.07.2018 (п. 3.2.1); включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі оператора ГТС (п. 3.2.2).

Відповідно до п. 3.3. додаткових угод № 3 до Договорів, постачання (підтвердження споживачу номінації відповідно до п. 3.2.1 або включення споживача до Реєстру споживачів постачальника відповідно до п. 3.2.2) та використання (відбір) природного газу за цим договором здійснюється виключно за умови дотримання споживачем вимог п. 11 Положення та відсутності реєстрації споживача в реєстрі будь-якого іншого постачальника природного газу.

Якщо споживач порушив умови п. 11 Положення: номінація споживачу не підтверджується, відповідно, постачання природного газу не відбувається, акти приймання-передачі не оформлюються, передача природного газу за цим договором не здійснюється; постачальник припиняє постачання газу шляхом виключення споживача з Реєстру без погодження із споживачем (пункти 3.4, 3.4.1, 3.4.2 додаткових угод № 3 до договорів).

Згідно з п. 3.6 додаткових угод № 3 до Договорів, фізичне припинення постачання природного газу за цим договором здійснює оператор ГРМ та оператор ГТС.

Вищезазначені Договори постачання природного газу набирають чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діють в частині постачання природного газу до 30.04.2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1. додаткових угод № 3 до договорів).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.01.2019 ПАТ Харківгаз повідомив КП «Обласний інформаційно-технічний центр» про припинення (обмеження) газопостачання (повідомлення №01 від 28.01.2019). ПАТ Харківгаз у зв`язку з відсутністю у споживача підтверджених обсягів природного газу на лютий 2019, пропонувало у термін до 08-00 год. 01.02.2019 самостійно відключити від газових мереж газоспоживання (обмежити газоспоживання до рівня 0,000 тис. куб.м на добу) і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання, розташоване у підрозділах КП Обласний інформаційно технічний центр". Також, оператор ГРМ зазначав, що у разі невиконання цієї вимоги транспортування газу підприємству буде припинено (обмежено) в примусовому порядку (т. 1 а.с. 15). До повідомлення додано перелік об`єктів підрозділів КП "Обласний інформаційно-технічний центр"(34 котельні).

01.02.2019 КП «Обласний інформаційно технічний центр» не допустив представників ПАТ "Оператор газорозподільної системи " Харківгаз" до об`єктів споживача для виконання робіт з припинення (обмеження) розподілу природного газу у зв`язку з відсутністю підтвердженого обсягу природного газу на лютий 2019, в зв`язку з чим ПАТ Харківгаз був складений акт про порушення від 01.02.2019, до якого додано перелік об`єктів підрозділів КП "Обласний інформаційно-технічний центр"(34 котельні). У вказаному акті, зокрема, зазначено, що споживачу необхідно отримати від свого постачальника підтвердження щодо подання їм до оператора ГТС

номінації на лютий 2019 року (т. 1 а.с. 16-17).

Також з матеріалів справи вбачається, що у березні 2019 КП "Обласний інформаційно-технічний центр" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до АТ "Харківгаз" та АТ "НАК "Нафтогаз України" про визнання права КП "Обласний інформаційно- технічний центр" на споживання природного газу (за договорами укладеними між КП Обласний інформаційно-технічний центр та НАК Нафтогаз України) у лютому, березні, квітні 2019 року. Позов обґрунтовано тим, що обсяги природного газу на період з 01.10.2018 по 30.04.2019, зокрема, на лютий, березень, квітень 2019 року за договорами № 1643/18-ТЕ- 32, №1644/18-50-32, № 1645/18-КП-32 від 25.10.2018 є узгодженими та підтвердженими, а відтак ненадання номінацій (не підтвердження обсягів природного газу) та виключення позивача з Реєстру споживачів на лютий, березень, квітень 2019 року, з боку Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є неправомірним та безпідставним та не звільняє останнього від обов`язків постачати природний газ позивачу, тобто КП "Обласний інформаційно-технічний центр" має безумовне право на споживання природного газу у вказані періоди. Разом з позовною заявою позивачем подано до господарського суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони АТ Харківгаз до вирішення даної справи по суті вчиняти дії по припиненню, обмеженню розподілу природного газу на об`єктах газоспоживання КП "Обласний інформаційно - технічний центр" згідно заяви - приєднання № 09420/Л/9В628Т107 від 01.10.2017 до умов типового договору розподілу природного газу та переліку об`єктів, які є невід`ємно частиною цієї заяви - приєднання шляхом зобов`язання утриматись від них.

Рішенням господарського суду Харківського області від 12.06.2019 у справі №922/599/19 позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.10.2019, залишеним без змін постановою Верховного суду 21.01.2020, рішення господарського суду Харківської області від 12.06.2019 по справі № 922/599/19 в частині визнання права КП Обласний інформаційно-технічний центр на споживання природного газу у лютому 2019 року скасовано та в цій частині прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання права КП Обласний інформаційно-технічний центр на споживання природного газу у лютому 2019 року: за договором N21643/18-ТЕ-32 від 25.10.2018 в обсязі 2 219,1 тис. куб. метрів; за договором №1644/18-50-32 від 25.10.2018 в обсязі 1089,1 тис. куб. метрів; за договором №1645/18-КП-32 від 25.10.2018, в обсязі 86,9 тис. куб. метрів. В іншій частині рішення залишено без змін.

Підставою для відмови зазначеною постановою Східного апеляційного господарського суду в задоволенні вимоги КП "Обласний інформаційно - технічний центр" щодо визнання його права на споживання природного газу за укладеними з АТ «НАК Нафтогаз України» Договорами постачання природного газу у лютому 2019 стало те, що позивач звернувся з вимогою про визнання його права на споживання природного газу за договорами з АТ НАК Нафтогаз України у визначених обсягах, зокрема, у лютому 2019, тобто у періоді, який на час звернення до суду з позовом (01.03.2019) минув, а зазначена вимога є вимогою про встановлення юридичного факту, яка не підлягає задоволенню у господарському процесі та сама по собі не є ефективним способом захисту, оскільки спрямована на визнання існування права у минулому, а не визнання порушеного, оспорюваного або невизнаного права, яке існує, може бути поновлене і, як наслідок, може бути реалізоване у випадку його визнання.

Позивач у позовній заяві зазначив про те, що відповідачем в лютому 2019 року здійснено споживання 2759922 природного газу з газорозподільної системи, оператором якої є позивач, за відсутності постачальника природного газу, що відповідно до п. 4 глави 5 розділу VI Кодексу ГРС є підставою виникнення у відповідача як споживача обов`язку з компенсації позивачу як оператору газорозподільних мереж вартості зазначеного обсягу неврегульованого небалансу.

Відповідно до 1 глави 5 розділу VI Кодексу ГРС Споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Пунктом 2 глави 5 розділу VI Кодексу ГРС передбачено, що фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача.

Відповідно до пункту 3 глави 5 розділу VI Кодексу ГРС за відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Згідно з п.4 глави 5 VI Кодексу ГРС якщо за результатами споживання природного газу у період відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника (несанкціонований відбір природного газу) Оператор ГТС при забезпеченні заходів балансування за підсумками газового місяця за процедурою, визначеною Кодексом ГТС, віднесе такі обсяги (неврегульований небаланс) на Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ вартість таких обсягів, що розраховується за формулою де В - вартість природного газу, який компенсується оператору ГРМ;

Vф - об`єм (обсяг) природного газу, фактично спожитий за відповідний розрахунковий період;

Vп - об`єм (обсяг) природного газу, фактично поставлений споживачу його постачальником (постачальниками) за відповідний розрахунковий період, даними Оператора ГТС;

Ц - ціна закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат газу в ГРМ у відповідний період;

К - коефіцієнт компенсації, який визначається нарівні 1,5.

При цьому, якщо неврегульований небаланс станеться внаслідок відсутності у споживача підтвердженого обсягу природного газу на розрахунковий період, коефіцієнт компенсації має становити 2.

З урахуванням вищенаведених обставин, позивач вказує, що оскільки АТ "Укртрансгаз" разом з листом про сплату вартості послуг балансування природного газу за лютий 2019 року № 2001ВИХ-19-939 від 14.03.2019 направило на адресу АТ Харківгаз Акт надання послуг балансування обсягів природного газу (з додатками) за лютий 2019 року та Звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (оператора газорозподільних систем) за лютий 2019 року на загальний обсяг 15 059,922 тис. куб.м. (тис. куб. м. - обсяги небалансу АТ Харківгаз та 2759,922 тис. куб.м. - обсяги небалансу КП Обласний інформаційно-технічний центр) із застосуванням коефіцієнту компенсації 1,2, зазначений обсяг -2759,92200 тис. куб.м. було включено АТ Укртрансгаз до обсягів загального небалансу по АТ Харківгаз та розраховано з коефіцієнтом 1,2 (акт надання послуг балансування обсягів природного газу № 02-19--БАЛАНС від 28.02.2019 року), а тому зазначений обсяг природного газу, спожитого Відповідачем у лютому 2019 року, було відображено як обсяг неврегульованого небалансу природного газу.

АТ "Укртрансгаз" є оператором Єдиної газотранспортної системи України відповідно до діючої ліцензії НКРЕКП №211 від 28.02.2013. Базова ціна газу, яка опублікована на сайті АТ "Укртрансгаз" та застосовується при розрахунку вартості послуг балансування за лютий 2019 року, становить 7397,58 грн без ПДВ за 1000 куб.м.

Зважаючи на наведене, позивач стверджує, що відповідно до положень пункту 3 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ та на підставі отриманих від АТ Укртрагсгаз документів, в т. ч. Акту наданих послуг балансування обсягів природного газу від 28.02.2019 № 02-19--БАЛАНС, враховуючи відмову в доступі до об`єкта відповідача для здійснення позивачем припинення розподілу природного газу та невиконання ним письмової вимоги позивача самостійно припинити (обмежити) споживання природного газу, відповідач зобов`язаний компенсувати Оператору ГРМ обсяги неврегульованого небалансу природного газу -2759922,00 куб.м із застосуванням коефіцієнту компенсації 2.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, зокрема, те, що відбір природного газу у лютому 2019 року за відсутності номінації спричинений безпідставним непідтвердженням номінацій на лютий 2019 року Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». При цьому, відповідний обсяг природного газу має бути віднесений на рахунок постачальника - Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», а дії відповідача не можуть бути кваліфіковані як несанкціонований відбір природного газу, оскільки між ним та Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» існують договірні відносини з визначеним обсягом постачання.

В свою чергу, третя особа-2, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», вказало, що у зв`язку з великою заборгованістю відповідача йому не було виділено номінацій на лютий 2019 року, між тим оператор ГТС має надавати послуги транспортування природного газу лише за наявності та на підставі підтвердженої номінації.

При цьому, відповідач мав самостійно контролювати обсяг газоспоживання та обмежити (припинити) його з метою недопущення перевищення підтвердженого обсягу споживання природного газу, недотримання чого призвело до виникнення обов`язку здійснити компенсацію. Згідно п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2494 (далі - Кодекс ГРС), здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладено договору розподілу природного газу не допускається.

З урахуванням наведеного, за розрахунком позивача, вартість неврегульованого небалансу природного газу за лютий 2019 р. по КП "Обласний інформаційно-технічний центр" становить 49000185,09 грн., а тому підлягає сплаті споживачем (відповідачем) на користь позивача.

При цьому, правовою підставою для стягнення зазначеної суми позивач обрав пункт 4 Глави 5 Розділу VІ Кодексу газорозподільних систем.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Як зазначено вище, предметом спору у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості компенсації обсягів небалансу у лютому 2019 року на підставі п.4 глави 5 розділу VI вказаного Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з нормами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями пункту 1 глави 5 розділу VI Кодексу Газорозподільних систем (надалі - кодексу ГРС), споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови наявності у споживача (його постачальника) підтверджених обсягів природного газу (лімітів) на відповідний розрахунковий період.

Підтверджений обсяг природного газу - об`єм (обсяг) природного газу, виділений постачальником для потреб споживача, з яким укладено договір постачання природного газу за відповідний розрахунковий період, та підтверджений Оператором ГТС (включений до підтвердженої номінації) і доведений Оператору ГРМ у порядку, визначеному Кодексом ГРС (п. 4 глави 1 розділу І Кодексу).

В силу п. 4 глави 1 розділу І Кодексу, несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Відповідно до п.1 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493, несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу.

Згідно з п. 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, місячна номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом місяця в розрізі кожної доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Положеннями ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Нормами п. 4 ч.1 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» врегульовано, що споживач має право зокрема на отримання природного газу належної якості та кількості, фізико-хімічні показники якого відповідають встановленим нормам, відповідно до умов укладених договорів, крім випадків припинення (обмеження) постачання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Згідно п. 1 розділу 2 «Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496, зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 року №1382/27827 «Про затвердження Правил постачання природного газу» (далі - Правила постачання природного газу),.

Відповідно до п.п.3 п.1 розділу ІІ Правил постачання природного газу, підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором (п.2 розділу 2 Правил постачання природного газу).

Відповідно до п. 19 розділу ІІ. Правил постачання природного газу, постачальник зобов`язаний: забезпечувати постачання природного газу на умовах та в обсягах, визначених договором на постачання природного газу, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору природного газу та розрахунків за нього.

У відповідності до п.21 розділу 2 Правил постачання природного газу, споживач має право: на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов.

Відповідно до п. 3 глави 5 розділу VI «Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу» Кодексу газорозподільних систем, по об`єктах споживачів, що не є побутовими, споживання підтвердженого обсягу природного газу протягом місяця здійснюється, виходячи з добового підтвердженого обсягу природного газу. При цьому місячний обсяг їх споживання не повинен перевищувати місячний підтверджений обсяг природного газу.

Споживач зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення добового/місячного підтвердженого обсягу природного газу має самостійно і завчасно обмежити (припинити) власне газоспоживання. В іншому разі до споживача можуть бути застосовані відповідні санкції та заходи з боку Оператора ГТС/ГРМ (його постачальника), передбачені умовами договору, у тому числі примусове обмеження (припинення) подачі газу в установленому законодавством порядку.

Згідно з п.4 глави 5 розділу VI «Комерційні умови доступу до газорозподільної системи для отримання/передачі природного газу», якщо за підсумками місяця фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем (побутовими споживачами), буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС.

У разі якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об`єм/обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача буде перевищувати об`єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду), який буде віднесений Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ його вартість, що розраховується за відповідною формулою.

Відповідно до п. 4 глави «Визначення основних термінів та понять» розділу I «Загальні положення» Кодексу газорозподільних систем, несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 глави 1 «Загальні засади, терміни та скорочення» розділу 1 «Загальні положення « Кодексу Газотранспортної системи, несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу;

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" захищені споживачі - побутові споживачі, приєднані до газорозподільної системи, підприємства, установи, організації, що здійснюють надання важливих суспільних послуг та приєднані до газотранспортної або газорозподільної системи, а також виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

КП Обласний інформаційно-технічний центр - є захищеним споживачем природного газу у розумінні п. 10 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу", оскільки здійснює надання важливих суспільних послуг та є виробником теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива та приєднаних до газотранспортної або газорозподільної системи.

Позивач, як споживач природного газу за договором, має право отримувати природний газ у відповідному опалювальному періоді виключно від постачальника (Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"), на якого покладені спеціальні обов`язки.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону України "Про ринок природного газу" з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання. Обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу, мають бути необхідними та пропорційними меті задоволення правомірного загальносуспільного інтересу та такими, що створюють найменші перешкоди для розвитку ринку природного газу. До загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу належать: національна безпека, а також безпека постачання природного газу; стабільність, належна якість та доступність енергоресурсів; захист навколишнього природного середовища, у тому числі енергоефективність, збільшення частки енергії з альтернативних джерел та зменшення викидів парникових газів; захист здоров`я, життя та власності населення. Рішення Кабінету Міністрів України про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу має визначати: загальносуспільний інтерес у процесі функціонування ринку природного газу, для забезпечення якого покладаються спеціальні обов`язки на суб`єктів ринку природного газу; обсяг спеціальних обов`язків; коло суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки; обсяг прав суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, необхідних для виконання таких обов`язків; категорії споживачів, яких стосуються спеціальні обов`язки; територію та строк виконання спеціальних обов`язків; джерела фінансування та порядок визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, з урахуванням положення частини сьомої цієї статті. Вибір суб`єкта або суб`єктів ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки відповідно до частини першої цієї статті, здійснюється у прозорий і недискримінаційний спосіб на підставі критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України, та не має створювати перешкод для реалізації прав споживачів на вільний вибір постачальника.

Згідно з положеннями ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

На виконання пункту 17 частини третьої статті 4 Закону України "Про ринок природного газу" розроблені Правила постачання природного газу, які регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС).

Пунктом 2 розділу 2 Правил постачання природного газу передбачено, що постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу (п. 9 оозділу 2 Правил постачання природного газу).

Згідно з п. 19 розділу 2 Правил постачання природного газу постачальник зобов`язаний, зокрема, забезпечувати постачання природного газу на умовах, визначених договором постачання природного газу.

Споживач має право, зокрема, на отримання природного газу в обсягах, визначених договором постачання природного газу, за умови дотримання його умов(п. 21 розділу 2 Правил постачання природного газу).

Згідно з приписами статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 затверджено Положення «Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (далі Положення). Ця постанова набрала чинності з 01.11.2018 та діє до 01.05.2020.

Це Положення визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації (п. 1 Положення).

Цим Положенням покладаються спеціальні обов`язки на ПАТ НАК Нафтогаз України постачати природний газ на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням, виробникам теплової енергії, зокрема, виробникам теплової енергії, які здійснюють виробництво теплової енергії для всіх категорій споживачів (фізичні або юридичні особи, які використовують теплову енергію на підставі договору) (п.3 Положення).

Відповідно до п. 11 Положення виробник теплової енергії має право з 1 листопада 2018р. по 1 травня 2020р. придбавати природний газ для всіх категорій використання природного газу у НАК Нафтогаз України у разі виконання таких умов:

1) укладення виробником теплової енергії договору постачання природного газу з НАК Нафтогаз України відповідно до законодавства;

2) виконання виробником, на якого станом на 30 вересня 2015 р. поширювалася дія статті 19-1 Закону України Про теплопостачання або якому надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс або індивідуально визначене майно з вироблення теплової енергії, що використовувалися виробником теплової енергії, на якого станом на 30 вересня 2015 р. поширювалася дія статті 19-1 Закону України Про теплопостачання, обов`язку щодо відкриття рахунків із спеціальним режимом використання;

3) виконання виробником теплової енергії, що також придбаває природний газ, у тому числі для виробництва електричної енергії, установлених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20 травня 2015 р. № 670 Про порядок розрахунків за спожитий природний газ виробниками електричної енергії, які використовують природний газ для її виробництва (Офіційний вісник України, 2015 р., № 53, ст. 1722) вимог щодо проведення розрахунків з використанням механізму розподілу коштів, що надходять за відпущену електричну енергію на рахунки із спеціальним режимом використання.

Крім того, виробнику теплової енергії необхідно виконати одну з таких умов:

- досягнення станом на 23 число місяця, що передує місяцю постачання природного газу, рівня розрахунків виробника теплової енергії (без урахування штрафних санкцій) з урахуванням суми нарахованих та неперерахованих пільг і субсидій згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2002 р. № 256 (Офіційний вісник України, 2002 р., № 10, ст. 482; 2003 р., № 44, ст. 2309), за усіма укладеними з НАК Нафтогаз України договорами про постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо) не нижче 90 відсотків (у період з 1 грудня 2018 р. до 1 квітня 2019 р. - не нижче 78 відсотків, а для виробника теплової енергії, управління майном якого здійснює Фонд державного майна і який використовує природний газ для виробництва теплової та електричної енергії, у період з 16 листопада 2018 р. до 1 квітня 2019 р. - не нижче 60 відсотків); або

- укладення з НАК Нафтогаз України договору про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ згідно з типовим договором у рамках реалізації Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (за наявності відповідної заборгованості) та виконання зазначеного договору; або

- подання виробником теплової енергії до НАК Нафтогаз України погодженого НАК Нафтогаз України та виконавчим органом відповідної місцевої ради графіка погашення заборгованості (рівними частинами до 1 січня 2021 р. щодо всіх договорів з НАК Нафтогаз України), складеного на підставі довідки щодо заборгованості, виданої НАК Нафтогаз України, та виконання такого графіка, а також здійснення поточних розрахунків за використаний природний газ. Наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядку розрахунків, установленого між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).

Окрім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №717-р «Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року» з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального сезону 2018/19 року покладено на ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України обов`язок разом з операторами газотранспортних та газорозподільних систем забезпечити протягом опалювального сезону 2018/19 року безперебійне постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії для бюджетних установ, релігійних та інших організацій, для надання послуг з постачання теплової енергії та гарячої води населенню в необхідних обсягах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем станом на початок опалювального сезону 2018/19 дотримано зазначені вимоги п. 11 Положення щодо укладання з НАК Нафтогаз України договорів постачання природного газу, а також надання НАК Нафтогаз України графіка погашення заборгованості.

Вказані обставини свідчать про виникнення у ПАТ НАК Нафтогаз України законодавчо встановленого обов`язку постачати природний газ позивачу, як споживачу по укладеним між ними договорами постачання природного газу. При цьому планові обсяги постачання природного газу були визначені сторонами в договорах, які в силу ст. 629 ЦК України є обов`язковими до виконання.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що на підставі укладених між відповідачем та ПАТ НАК «Нафтогаз України» договорів на постачання природного газу та спеціальних підзаконних нормативних актів, якими є вищеназвані Положення, Правила та Розпорядження, ПАТ НАК Нафтогаз України зобов`язане було постачати природний газ позивачу у спірному періоді, як виробнику теплової енергії для виробництва теплової енергії, у тому числі шляхом своєчасної видачі номінацій, оскільки це є обов`язком ПАТ НАК Нафтогаз України, а не правом.

При цьому, планові обсяги постачання природного газу визначені сторонами в пунктах 2.1 вказаних Договорів постачання природного газу, укладених відповідачем з ПАТ "НАК "Нафтогаз України", і такі обсяги постачання є узгодженими в силу умов вказаних Договорів (зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 21.03.2018 у справі № 911/656/17).

Вказані вище обставини свідчать про те що є встановленим та доведеним факт наявності у відповідача у спірному періоді постачальника природного газу ПАТ НАК "Нафтогаз України" та правомірність дій відповідача при споживанні природного газу у зазначений період.

При цьому слід враховувати, що обсяг спожитого відповідачем природного газу у лютому 2019 року з газорозподільної системи, оператором якої є позивач за договорами постачання природного газу від 25.10.2018 № 1643/18-ТЕ-32, № 1644/18-БО-32, №1645/18-КП-32 є також підтвердженим з боку позивача, як оператора ГРС шляхом підписання акту наданих послуг з розподілу природного газу за лютий 2019 року № ХАЯ89002883 в обсязі 2 759922 куб.м.

Крім того, як зазначено вище, на виконання умов договору транспортування природного газу від 04.10.2017 № 88810 АТ «Укртрансгаз» в особі філії «Оператор газотранспортної системи України» надало Комунальному підприємству «Обласний інформаційно-технічний центр» послуги з транспортування в лютому 2019 року природного газу в обсязі 2759,922 тис. куб. м., що підтверджується Актом наданих послуг з транспортування природного газу від 28.02.2019 № 02-19-188810.

Враховуючи, що між позивачем, відповідачем та третіми особами у спірному періоді існували договірні відносини з визначеним обсягом постачання, розподілу та транспортування природного газу в обсязі відповідно до укладених договорів, і позивачем та третіми особами не було доведено перевищення обсягу місячної норми з відбору природного газу в розмірі, визначеному на лютий 2019 року, колегія суддів зазначає про відсутність несанкціонованого відбіру зазначеного природного газу (аналогічних висновків за подібних правовідносин дійшов Верховний Суд у постанові від 21.03.2018 у справі № 911/656/17).

З огляду на встановлений спеціальним законодавством у сфері газопостачання механізм постачання природного газу, можливість відбору відповідачем із газотранспортної системи погоджених у відповідних договорах з НАК "Нафтогаз України" обсягів природного газу перебуває у безпосередній залежності від належного виконання НАК "Нафтогаз України" своїх зобов`язань з підтвердження обсягів природного газу шляхом своєчасного підтвердження номінацій, тобто підтвердження (видача) НАК "Нафтогаз України" номінацій та включення відповідача до Реєстру споживачів постачальника є однією з гарантій безперебійного та безперешкодного постачання виробнику теплової енергії природного газу з метою виробництва теплової енергії в опалювальний сезон 2018/2019 р.р. Відповідно, непідтвердження номінацій або виключення відповідача з Реєстру споживачів ПАТ "НАК "Нафтогаз України" унеможливлює безперешкодне отримання КП "Обласний інформаційно-технічний центр" необхідних обсягів природного газу, оскільки у тому числі може мати наслідком обмеження або взагалі припинення надання ПАТ "Харківгаз" послуг з розподілу природного газу.

Разом з тим, неналежне виконання покладених на АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» обов`язків не може мати наслідком застосування до відповідача, як теплопостачальної організації, що забезпечує населення тепловою енергією, будь-яких додаткових платежів (оплати вартості послуг за небаланс газу).

Аналогічний висновок про обов`язок АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» видати номінації теплопостачальним підприємствам відповідно спеціальних нормативно-правових актів також викладено у постановах Верховного Суду від 14.05.2018 у справі №926/680/17, від 21.03.2018 у справі №911/656/17, від 04.04.2018 у справі №904/5094/17, від 15.03.2018 у справі №922/345/17.

Колегія суддів погоджується з доводами АТ «Харківгаз» та АТ НАК «Нафтогаз України», що право відповідача на придбання природного газу не є абсолютним, і постачальник має право, за наявності певних умов, припинити постачання газу, однак, в даному випадку, відбулось не припинення постачання газу, а ненадання номінацій на відбір газу, яке не перешкоджало фактичному відбору газу.

Крім того, будь-які спірні моменти щодо обсягів постачання газу, несвоєчасного оформлення актів приймання-передачі газу, небалансів газу, тощо, є наслідком неналежного виконання сторонами договорів поставок, укладених між відповідачем та третьою особою, своїх зобов`язань, а також, вимог нормативно-правових актів, в тому числі ненадання номінацій, виникнення небалансів газу, такі питання повинні врегульовуватись між АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як постачальником та відповідачем,як споживачем, а не з позивачем, як оператором ГРС.

Отже, враховуючи положення Договорів постачання природного газу, укладених між АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та відповідачем , норми наведених законодавчих та підзаконних нормативних актів, зокрема Розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №717-р Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року та ін., обсяг споживання природного газу відповідачем у лютому 2019 року не може бути кваліфіковано як несанкціонований відбір природного газу, а у разі виникнення будь-яких небалансів газу, такі обсяги повинні бути врегульовані споживачем із власним постачальником природного газу, а не з газорозподільною організацією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.06.20 у справі №911/655/17.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржників в обгрунтування доводів щодо відсутності у АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» обов`язку з постачання відповідачу природного газу в лютому 2019 року на те, що п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №717-р Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року визнано протиправним та скасовано постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 у справі № 640/5884/19.

Згідно з ч. 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 у справі № 640/5884/19 набрала законної сили з дати її прийняття, а саме -з 25.06.2020.

Зважаючи на наведене, п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №717-р Деякі питання опалювального сезону 2018/19 року втратив чинність з дня набрання 25.06.2020 Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2020 у справі № 640/5884/19 , а тому був чинним у спірному періоді лютому 2019 року, у зв`язку з чим правомірно застосований до спірних правовідносин.

На думку позивача, порушення відповідачем вимог чинного законодавства полягало в тому, що останнім був здійснений несанкціонований відбір природного газу, адже за даними оператора газотранспортної системи у відповідача був відсутній підтверджений обсяг природного газу (ліміт) на лютий 2019 року.

Проте, як зазначено вище, згідно Актом наданих послуг з розподілу природного газу від 28.02.2019 № ХАЯ89002883 оператором ГРМ-ПАТ «Харківгаз» надано Комунальному підприємству «Обласний інформаційно-технічний центр» послуги з розподілу природного газу в лютому 2019 року в обсязі 2759,922 куб. м. за договором розподілу від 01.10.2017,укладеному шляхом підписання заява-приєднання № 09420W9В62SТ107

В той же час, суду не подано ані доказів надання АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» відповідачу рахунку на оплату вартості наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування, ані копії платіжного доручення про оплату наданої оператором газотранспортної системи послуги з балансування. Оскільки, документи, які є підставою для оплати вартості балансування з узгодженого сторонами в договорах виключного переліку відсутні, відсутній і обов`язок відповідача сплачувати витрати на врегулювання такого небалансу.

Внаслідок дій АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» щодо ненадання відповідачу номінації на плановий обсяг газу, у оператора ГРМ (позивача) виник неврегульований небаланс обсягів природного газу за лютий 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не перевищив фактичний об`єм (обсяг) спожитого та поставленого природного газу за лютий 2019 року, який був виділений та передбачений п. 2.1 укладених відповідачем з АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» договорів постачання природного газу, та до суду не подано письмові докази, про те, що третя особа АТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» виставила неврегульований небаланс позивачу.

Верховний Суд у постанові від 31.09.2019 року у справі № 911/655/17 також зазначив, що з аналізу положень пункту 4 Глави 5 Розділу VІ Кодексу газорозподільних систем слідує, що обов`язок у споживача компенсувати Оператору ГРМ вартість небалансу природного газу виникає за наявності таких необхідних умов: наявність небалансу (дефіцит) природного газу (за підсумками місяця фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу споживачем буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу); врегулювання постачальником об`ємів небалансу (дефіциту) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС; після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об`єм/обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача буде перевищувати об`єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду); неврегульований небаланс буде віднесений Оператором ГТС на небаланс Оператора ГРМ.

Отже, відсутність усіх необхідних умов унеможливлює покладення на споживача обов`язку компенсувати Оператору ГРМ вартість небалансу природного газу.

Враховуючи зазначені норми, врегулювання об`ємів небалансу (дефіциту) природного газу має в першу чергу здійснюватися саме постачальником газу, яким в договірних правовідносинах з відповідачем є Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спожитий відповідачем обсяг природного газу в лютому 2019 року повинен бути врахований в балансі розподіленого природного газу АТ "Харківгаз" за газовий місяць (лютий 2019) як обсяги постачальника АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України",а тому не може бути віднесений на небаланс АТ "Харківгаз", у зв`язку з чим відсутні умови для застосування до спірних правовідносин п. 4 глави 5 розділу VI Кодексу ГРС

Окрім того, суд звертає увагу на те, що згідно пункту 6 частини 1 статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Тому, у даному випадку, задоволення позовних вимог призвело б до подвійної оплати відповідачем вартості отриманого природного газу, оскільки відповідач здійснює розрахунки з постачальником за спожитий природний газ відповідно до обсягів його фактичного споживання. Це суперечило б вказаним засадам цивільного законодавства.

Аналогічних висновків за подібних правовідносин дійшов Верховний Суд у постановах від 21.03.2018 у справі № 911/656/17 та від 18.06.2020 у справі № 911/655/17.

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, п. 1 ч.1 ст. 275, ст. 276, ст.ст. 281, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2020 у справі №922/1491/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.02.2021

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.О. Фоміна