ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 рокуСправа № 912/4101/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Кравченка О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/4101/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агробізнес", 33016, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Будівельників, 1

до відповідача: Приватного підприємства "Зернокомп", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Толбухіна, 42/2

про стягнення 717 194,05 грн

Представники сторін:

від позивача - Стріла В.М., довіреність № б/н від 02.01.19, в режимі відеоконференції;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Агробізнес" (ТОВ "Захід Агробізнес", позивач) звернулось до господарського суду з позовом з вимогами до Приватного підприємства "Зернокомп" (ПП "Зернокомп", відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки №443-3-РЮ-19 від 16.05.2019 у розмірі 717 194,05 грн, яка складається з суми основного боргу в розмірі 432 372,86 грн, пені у розмірі 93 807,15 грн, відсотків річних у розмірі 126 158,11 грн, штрафу у розмірі 64 855,93 грн, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову зазначено про невиконання ПП "Зернокомп" зобов`язань за договором поставки №443-3-РЮ-19 від 16.05.2019 щодо повної оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою від 18.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №912/4101/20 за правилами спрощеного позовного провадження; судовий розгляд призначено на 16.02.2021, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

16.02.2021 суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 16.02.2021 взяв участь представник позивача.

Відповідач в засідання суду не з`явився, відзив на позов не подав, про поважність причин відсутності суд не повідомлено.

Відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення ухвали суду від 18.01.2021 про відкриття провадження у даній справі (а.с. 43).

Згідно зазначеного поштового повідомлення ПП "Зернокомп" отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі 22.01.2021, а отже встановлений судом строк на подання відзиву на позов закінчився 08.02.2021.

Однак, на дату проведення судового засіданні 16.02.2021 відзив на позов або клопотання про продовження строку на подання відзиву від ПП "Зернокомп" не надходило.

Частиною 9 ст. 165 та частиною 2 ст. 187 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд зазначає, що відповідачем не повідомлено про причини неявки в судове засідання 16.02.2021. Клопотання ПП "Зернокомп" про відкладення розгляду справи, яке надходило до суду 15.02.2021 засобами електронного зв`язку (електронна пошта), повернуто адресату без розгляду згідно ухвали суду від 15.02.2021, у зв`язку з відсутністю скріплення такого клопотання електронним підписом. Окрім того, до зазначеного клопотання не було додано жодних доказів на підтвердження поважності причин неможливості з`явитись в судове засідання 16.02.2021 представника ПП "Зернокомп".

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено, що подання доказів, заяв, клопотань та участь в засіданні суду є правом учасників справи.

Згідно з частинами 2, 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі викладеного, господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами та за відсутності представника ПП "Зернокомп".

Присутнім в судовому засіданні 16.02.2021 представником позивача позовні вимоги підтримано повністю.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши в судовому засіданні докази, судом встановлено наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

16.05.2019 між ТОВ "Захід Агробізнес" (Постачальник) та ПП "Зернокомп" (Покупець) укладено договір поставки № 443-3-РЮ-19 (Договір), відповідно до якого Постачальник зобов`язався передати (поставити) у зумовлений строк Покупцеві засоби захисту рослин та іншу продукцію (товар), а Покупець - прийняти та сплатити за нього певну грошову суму (а.с. 6-8).

Згідно умов Договору, загальна кількість та асортимент товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення, упаковка та маркування, строк поставки й інші умови, визначаються специфікаціями (додатками до Договору), які є невід`ємною частиною цього Договору (пункту 2.1.).

Ціна товару та загальна вартість вказується в специфікаціях; Покупець оплачує товар у строки, зазначені у специфікаціях; оплата здійснюється з урахуванням положень п. 4.4 Договору (пункти 4.1., 4.2.).

Згідно розділу 5 Договору, Постачальник зобов`язаний передавати товар у власність Покупця у строки та у місці призначення, зазначені у специфікаціях (пункт 5.1.).

Покупець зобов`язаний приймати товар в строки та на умовах цього Договору, своєчасно оплачувати товар на умовах та в порядку, що визначені даним Договором та додатками до нього (пункт 5.2.).

У випадку порушення термінів або умов оплати товару, Покупець зобов`язаний на вимогу Постачальника сплатити останньому пеню від суми простроченого або неналежно здійсненого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення, а також проценти на суму прострочення згідно ст. 625 Цивільного кодексу України у розмірі 25 річних (пункт 6.4.1.).

Сторони домовились, що стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань за даним Договором не припиняється строком, визначеним п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, і здійснюється до моменту повного розрахунку, а строк позовної давності щодо стягнення таких санкцій, відповідно до положень ст. 259 Цивільного кодексу України, продовжується до трьох років (пункт 6.5.).

За невиконання чи/або неналежне виконання даного договору Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 15% від суми заборгованості (пункт 6.8.).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до 31 грудня 2019, а щодо невиконаних до цього дня зобов`язань та відповідальності - до повного їх виконання (пункт 8.5.).

До Договору між сторонами підписано Специфікацію № 1 від 16.05.2019 на поставку товару на загальну суму 342 841,68 грн зі строком поставки до 30.05.2019 та Специфікацію № 2 від 29.05.2019 на поставку товару на загальну суму 189 531,18 грн зі строком поставки до 10.06.2019 (а.с. 10, 11).

Згідно вказаних Специфікацій, передбачено попередню авансову оплату 20% до 17.05.2019 і до 30.05.2019 відповідно та кінцеву оплату 80% до 15.10.2019.

Відповідно до видаткових накладних ТОВ "Захід Агробізнес" поставлено, а ПП "Зернокомп" отримано товар загальною вартістю 532 372,86 грн, а саме:

за видатковою накладною № 2072 від 17.05.2019 вартістю 342 841,68 грн;

за видатковою накладною № 2552 від 29.05.2019 вартістю 159 106,38 грн;

за видатковою накладною № 2561 від 30.05.2019 вартістю 30 424,80 грн (а.с. 12-14).

Поставка зазначеного товару здійснена згідно товарно-транспортних накладних № З-002072 від 17.05.2019, № З-002552 від 29.05.2019, № З-002561 від 30.05.2019 (а.с. 15-17).

Як повідомляє ТОВ "Захід Агробізнес", за отриманий товар ПП "Зернокомп" розрахувався частково в сумі 100 000,00 грн. Остаточний розрахунок в сумі 432 372,86 грн ПП "Зернокомп" не проведено, що стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом.

Норми права, застосовані судом.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення зобов`язання, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію, зокрема, господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

В силу приписів ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Натомість, покупець, згідно ч. 1 ст. 691, ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного Кодексу України, зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини другої статті 193, статей 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217, частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 Цивільного кодексу України).

Статтею ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною першою цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частині другій зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

Оформленими між сторонами видатковими накладними № 2072 від 17.05.2019, № 2552 від 29.05.2019, № 2561 від 30.05.2019 та товарно-транспортними накладними № З-002072 від 17.05.2019, № З-002552 від 29.05.2019, № З-002561 від 30.05.2019 підтверджено отримання ПП "Зернокомп" від ТОВ "Захід Агробізнес" за Договором поставки № 443-3-РЮ-19 від 16.05.2019 товару на загальну суму 532 372,86 грн.

Зазначені документи скріплено підписами та печатками позивача і відповідача, заперечень щодо отримання товару відповідачем під час розгляду справи в суді не висловлено.

Як зазначено, Специфікаціями № 1 від 16.05.2019 та № 2 від 30.05.2019 встановлено граничний строк кінцевої оплати за товар до 15.10.2019, а отже строк виконання зобов`язання з оплати вартості отриманого товару є таким, що настав.

За повідомленням позивача, вартість отриманого товару сплачена відповідачем частково в сумі 100 000,00 грн, залишок заборгованості в розмірі 432 372,86 грн не сплачено.

Під час розгляду справи відповідач повідомлені позивачем обставини щодо розрахунку не заперечив та доказів оплати вартості товару не надав.

З підстав викладеного є доведеними позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 432 372,86 грн.

Відсутність повної оплати вартості товару в установлений строк є порушенням зобов`язання в розумінні наведених вище норм законодавства та що дає підстави для застосування штрафних санкцій за вказане порушення у розмірі, визначеному Договором, а також для нарахування річних згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

За розрахунком позивача, останній нараховує 25% річних та пеню на суму простроченого платежу в розмірі 432 372,86 грн за період прострочення з 16.10.2019 до 15.12.2020.

Щодо процентів річних суд враховує, що приписи ст. 625 Цивільного кодексу України про три проценти річних, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються в разі, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 Цивільного кодексу України надає можливість кредитору боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, встановити інший, ніж три проценти річних, розмір процентів за користування чужими грошовими коштами.

Пунктом 6.4.1. Договору сторони передбачили сплату Покупцем у випадку порушення термінів або умов оплати процентів на суму прострочення згідно ст. 625 Цивільного кодексу України у розмірі 25 річних.

Таким чином, є правомірним нарахування позивачем за період прострочення оплати відповідачем вартості поставленого товару процентів річних у розмірі 25%.

Відповідальність Покупця у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за порушення термінів або умов оплати встановлена підпунктом 6.4.1. пункту 6.4. Договору.

В пункті 6.5. Договору сторони встановили інший (більший), ніж передбачено частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України, період нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань - до моменту повного розрахунку,

Сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 ст. 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина 3 ст. 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати).

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19.

Отже, нарахування позивачем пені за період, який перевищує шість місяців є правомірним.

З підстав викладеного суд наводить наступний розрахунок пені та 25% річних в межах періоду розрахунку позивача, а саме:

на суму боргу 432 372,86 грн за період прострочення з 16.10.2019 до 15.12.2020 пеня становить 93 767,98 грн, 25% річних - 126 171,05 грн.

Таким чином, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача, складає 93 767,98 грн, а 25% річних обмежуються сумою, яку заявляє до стягнення позивач - 126 158,11 грн

Окрім того, пунктом 6.8. Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання Договору Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 15% від суми заборгованості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду, зокрема від 19.09.2019 у справі N 904/5770/18, від 27.09.2019 у справі N 923/760/16.

Штраф, згідно пункту 6.8. Договору, становить 64 855,93 (15% від 432 372,86 грн).

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та належним чином підтвердженими в частині стягнення 93 767,98 грн пені, 126 158,11 грн 25% річних та 64 855,93 грн штрафу.

Разом з цим суд враховує, що згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини третьої ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проаналізувавши зазначені норми, слід дійти висновку, що вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної штрафної санкції (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи, тощо.

В чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Водночас, висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, також на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України) та засадах господарського судочинства, визначених статтею 2 ГПК України.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.03.2019 у справі №912/1703/18.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що нараховані штрафні санкції з процентами річних є надмірно великими порівняно із сумою заборгованості. Загалом на суму заборгованості 432 372,86 грн розмір нарахованих штрафних санкцій та процентів річних становить 284 782,02 грн, що складає 65,86 % від суми заборгованості та що є значним.

Суд також враховує, що позивач не доводить понесення ним збитків внаслідок прострочення відповідача. Окрім того, позивач нараховує та стягує проценти річних, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених вчасно коштів відповідачем. При цьому, нарахування процентів річних згідно ст. 625 Цивільного кодексу України здійснено за підвищеним розрахунком процентів (у вісім разів), з чого суд доходить висновку, що при зменшенні розміру штрафних санкцій позивач не понесе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані, чого останнім і не доводиться. Крім того, пеня і штраф є лише штрафними санкціями, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може. Більш того, Договором збільшено період нарахування пені та строк позовної давності, що надає позивачу право за відсутності в подальшому повного розрахунку, здійснити нарахування пені і 25% річних за подальший період прострочення.

За таких обставин, господарський суд, дотримуючись принципів справедливості, пропорційності у господарському судочинстві, збалансованості інтересів сторін, вважає за необхідне зменшити розмір штрафних санкцій (пені і штрафу), що підлягають стягненню з відповідача, на 30%.

Відповідно до вказаного зменшення, розмір пені, який підлягає стягненню, становить 65 637,59 грн, штрафу - 45 399,15 грн.

З підстав викладеного, позовні вимоги ТОВ "Захід Агробізнес" до ПП "Зернокомп" підлягають частковому задоволенню в сумі 432 372,86 грн основного боргу, 126 158,11 грн відсотків річних, 65 637,59 грн пені та 45 399,15 грн штрафу.

У задоволенні позову в іншій частині суд відмовляє за наведених вище підстав.

Згідно з ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому. судовий збір в разі зменшення судом розміру штрафних санкцій покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Зернокомп" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Толбухіна, 42/2, ідентифікаційний код 40026239) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агробізнес" (33016, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Будівельників, 1, ідентифікаційний код 37022936) 432 372,86 грн основного боргу, 126 158,11 грн відсотків річних, 65 637,59 грн пені та 45 399,15 грн штрафу, а також 10 757,32 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені примірники рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Захід Агробізнес" () та на електронну адресу представника позивача: та Приватному підприємству "Зернокомп" за адресою: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Толбухіна, 42/2.

Повне рішення складено 22.02.2021.

Суддя В.В.Тимошевська