ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.02.2021 Справа № 920/1300/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Джепи Ю.А., за участю секретаря судового засідання Осокіної А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/1300/20 в порядку загального позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» (41140, Сумська область, Шосткинський район, смт Вороніж, вул. О. Кошового, 23/1, ідентифікаційний код 30920420)

до відповідача: Воронізької селищної ради (41140, Сумська область, Шосткинський район, смт Вороніж, вул. Київська, 4, ідентифікаційний код 04391233),

про визнання права власності за набувальною давністю.

за участю представників сторін:

від позивача: Кандюков Г.Г. (договір №002/21 від 25.01.2021, ордер серії СМ №05/20 від 14.12.2020);

від відповідача: не прибув

ВСТАНОВИВ:

23.12.2020 позивач звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом до відповідача, відповідно до якого просить суд визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Нива (41140, смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області, вул. О. Кошового, 23/1, ідентифікаційний код 30920420) право власності на Адміністративну будівлю (А-1) загальною площею 98,0 м. кв., Будинок механізатора (Б-1) загальною площею 49,4 м. кв., Критий тік (В-1) загальною площею 3556,2 м.кв., Тракторну майстерню (Г-1) загальною площею 370,7 м.кв., Омшаник (Д-1) загальною площею 341,5 м.кв., Критий тік (Е-1) загальною площею 958,5 м.кв.,Склад зерновий (Ж-1) загальною площею 783,3 м.кв., Будівлю ТО (3-1) загальною площею 147,2 м.кв., Будинок- пасіка (И-1) загальною площею 37.8 м.кв., які розташовані у смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області по вул. Тидня, 1-Г на огородженій земельній ділянці загальною площею 38619 м.кв.

Відповідно до ухвали Господарського суду Сумської області від 28.12.2020 у справі № 920/1300/20 зазначену позовну заяву було залишено без руху на підставі частин першої, десятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом дев`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання суду доказів сплати судового збору в сумі 3863,36 грн.

04.01.2021 до суду від представника позивача надійшов лист б/д, б/н (вх. № 15/21 від 04.01.2021), відповідно до якого позивачем надано на усунення недоліків позовної заяви докази сплати судового збору в сумі 3863,36 грн.

Ухвалою від 11.01.2021 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 920/1300/20 за правилами загального позовного провадження. Призначити підготовче засідання на 26.01.2021, 14:30 з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 26.01.2021 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу № 920/1300/20 до судового розгляду по суті; призначити розгляд справи № 920/1300/20 по суті в судове засідання на 23.02.2021, 12:00.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином 01.02.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Правом на подання відзиву на позов не скористався.

23.02.2021 від Шосткинської міської ради на адресу Господарського суду Сумської області надійшов лист №01-28/20 від 17.01.2021 (вх. №1875/21), в якому повідомляється, що відповідно до рішення Шосткинської міської ради І сесії VIII скликання від 29.12.2020 р. «Про початок реорганізації Воронізької селищної ради, Богданівської, Вовнянської, Гамаліївської, Глазівської, Івотської, Каліївської, Клишківської, Ковтунівської, Маківської, Миронівської, Собицької, Собичівської, Тиманівської, Чапліївської сільських рад Шосткинського району Сумської області шляхом приєднання до Шосткинської міської ради», Шосткинська міська територіальна громада Сумської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Воронізької селищної ради. Враховуючи викладене, просить суд здійснювати розгляд за відсутності представника Шосткинської міської ради, під час розгляду справи покладається на розсуд суду.

Судом було зроблено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та встановлено, що Воронізька селищна рада перебуває в стані припинення, проте станом на день розгляду справи не припинена, а отже у суду відсутні підстави для заміни її правонаступником на даний час.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива» зареєстроване як юридична особа 31.01.2001 року, що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №170548 та довідкою Сумського обласного управління статистики про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №686 від 01.02.2001, копії яких містяться в матеріалах справи.

Зі змісту ч.4 ст. 75 ГПК України вбачається, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як роз`яснено в абзацах 1 та 3 п.2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20.07.2009 року у справі № 2-541/09, яке набрало законної сили 31.07.2009 року, встановлено, що у тому ж (2001 році) було організовано і товариство (спілку) співвласників майнових паїв, якій у період з 2001 по 2003 роки Колективним сільськогосподарським підприємством «Шосткинське» виділялось та передавалось майно: техніка, жилі приміщення, контора, майстерня тощо.

Згідно Протоколу № 2 від 15.07.2005 року зборів співвласників майнових та земельних паїв, Договору від 16.07.2005 року між Позивачем та спілкою співвласників майнових паїв про викуп майнових паїв з оціночною вартістю 10% від вартості переданого майна та Акту приймання-передачі основних засобів від спілки співвласників майнових паїв Позивачеві, останньому були передані, зокрема: адміністративна будівля ((за Технічним паспортом - А-1), будинок механізатора (Б-1), два критих токи (В-1, Е-1), тракторна майстерня (Г-1), омшаник (Д-1), зерновий склад (Ж-1), будівля ТО (З-1), будинок-пасіка (И-1).

Відповідно до Технічного паспорту, виготовленого КП «Шосткинське МБТІ» станом на 25.06.2020 року, усього під забудовою (під вищезгаданими будівлями та спорудами, якими з 2005 року володіє Позивач) 6720 м.кв. і розташовані ті будівлі та споруди загальною площею 6720 м.кв. на земельній ділянці загальною площею 38619 м.кв. (3,8619 га), яка огорожена огорожею (№ 2) та має ворота (№ 1).

У вересні 2010 року за заявою від 05.09.2005 року голови комітету спілки співвласників майнових паїв була проведена перевірка розрахунків по виплаті за передані Позивачеві майнові паї з власниками майнових паїв, про що був складений відповідний Акт від 15.09.2010 року, яким підтверджується виплата Позивачем грошових коштів за отримане майно власникам майнових паїв у повному обсязі та підтверджується перехід майна у власність Позивача.

Спілка співвласників майнових паїв та комітет спілки співвласників майнових паїв не були і не є юридичними особами, а також не були і не є ані власниками, ані володільцями вищезгаданих об`єктів нерухомого майна, отриманого Позивачем. Жодна з фізичних осіб - власників майнових паїв також не була і не є ані власником, ані володільцем жодного з вищезгаданих об`єктів нерухомого майна, отриманих Позивачем згідно рішення зборів співвласників майнових та земельних паїв від 05.07.2005 року, оскільки майновий пай - це лише частка кожного члена КСП у майновому пайовому фонді, тобто право на відсоток у загальному пайовому фонді, а не право на майно в натурі.

Колективне сільськогосподарське підприємство «Шосткинське» (ідентифікаційний код 05477184), яким було сформовано майновий пайовий фонд, частки (майнові паї) в якому мали члени спілки співвласників майнових паїв, що були у 2005 році викуплені Позивачем, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було 26.10.2006 року припинено без правонаступництва.

Таким чином, з 27.10.2006 року не існує власника того майна, за рахунок якого було сформовано майновий пайовий фонд спілки співвласників майнових паїв. Спілка співвласників майнових паїв не реєструвалася в якості юридичної особи і не реєструвала право власності на нерухоме майно пайового фонду. Фізичні особи - власники майнових паїв також не були і не є власниками нерухомого майна пайового фонду, оскільки були лише власниками майнових паїв (часток у відсотках) у тому майновому фонді.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що з липня 2005 року до цього часу (до листопада 2020 року), тобто, на протязі більш ніж 15 років добросовісно, відкрито, безперервно володіє вищезгаданим нерухомим майном, отриманим від співвласників майнових паїв.

Зазначене також підтверджується Договором оренди землі від 13.04.2010 року, укладеним на 10 років між орендодавцем - Шосткинською районною державною адміністрацією та орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Нива» (Позивачем), відповідно до п. 2 якого, в оренду Позивачеві передається земельна ділянка загальною площею 3,8619 га, у тому числі: 3.8619 га - під господарчими будівлями та дворами.

Відповідно до п. 3 зазначеного Договору оренди землі на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: будинок механізаторів, будівля ТО, кормоцех, критий тік, майстерня, підсобне приміщення, побутове приміщення, склад зерновий (3 шт.), склад ПММ, які є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива» (Позивача).

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкта нерухомості: адміністративна будівля (А-1), будинок механізатора (Б-1), два критих токи (В-1, Е-1), тракторна майстерня (Г-1), омшаник (Д-1), зерновий склад (Ж-1), будівля ТО (З-1), будинок-пасіка (И-1) за адресою: Сумська область, смт. Вороніж, вул. Тидня 1-Г, вартість майна становить 257557,00 грн.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованого Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Здійснення права власності регламентується приписами ст. 319 ЦК України, якою, в тому числі, передбачено наступне: власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набутті права власності не встановлена судом.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Зі змісту ч.1 ст. 344 ЦК України вбачається, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 року у справі 910/17274/17 зроблено наступний правовий висновок: «Умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 Цивільного кодексу України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду.

За змістом частини першої статті 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном подальше володіння таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном, Володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.»

Судом встановлено, що станом на час отримання Позивачем майна від спілки співвласників майнових паїв та на час укладення Позивачем Договору оренди землі, на якій розташоване те майно, спірне нерухоме майно знаходилося на території Воронізької селищної ради за межами населених пунктів, про що, зокрема, зазначено у Договорі оренди землі. І на даний час це нерухоме майно знаходиться на території Воронізької селищної ради, але вже в межах смт. Вороніж. Згідно Технічного паспорту на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, виготовленого КП «Шосткинське МЕТІ», станом на 25.06.2020 року вищезгадані будівлі та споруди, які розташовані на огородженій земельній ділянці загальною площею 38619 м.кв. (3.8619 га), мають адресу: смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області, вул. Тидня, 1-Г.

Таким чином, у даному випадку належним відповідачем є Воронізька селищна рада Шосткинського району Сумської області.

Судом встановлено, що письмовими матеріалами справи підтверджується факт відкритого, беперервного та тривалого володіння спірним нерухомим майном (більше ніж десять років), а отже суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх в повному обсязі

Керуючись ст.ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Нива» (41140, смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області, вул. О. Кошового, 23/1, ідентифікаційний код 30920420) право власності на Адміністративну будівлю (А-1) загальною площею 98,0 м. кв., Будинок механізатора (Б-1) загальною площею 49,4 м. кв., Критий тік (В-1) загальною площею 3556,2 м.кв., Тракторну майстерню (Г-1) загальною площею 370,7 м.кв., Омшаник (Д-1) загальною площею 341,5 м.кв., Критий тік (Е-1) загальною площею 958,5 м.кв.,Склад зерновий (Ж-1) загальною площею 783,3 м.кв., Будівлю ТО (З-1) загальною площею 147,2 м.кв., Будинок-пасіка (И-1) загальною площею 37.8 м.кв., які розташовані у смт. Вороніж Шосткинського району Сумської області по вул. Тидня, 1-Г на огородженій земельній ділянці загальною площею 38619 м.кв.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 24.02.2021.

Суддя Ю.А. Джепа