УХВАЛА

про повернення заяви

м. Київ

17.02.2021Справа № 910/12726/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Стеренчук М.О., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестех" вул. Борщагівська, 204-в, м. Київ, 03058

про визнання рішення загальних зборів та змін до статуту недійсними

Представники сторін:

Від позивача Суділковська Н.С., ордер № 483551 від 24.09.2020;

Від відповідача Бондар Р.В., довіреність № 1044750 від 17.07.2020;

Від відповідача Лавринович В.О., довіреність б/н від 01.02.2021.

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестех" про:

- визнання недійсним рішення Загальних зборів товариства від 18.05.2013 року, оформлених протоколом № 36 про збільшення розміру статутного капіталу за рахунок додаткових вкладів учасників, затвердження нового розподілу часток учасників у статутному капіталі, внесення змін до Статуту та усі послідуючі рішення товариства, прийняті на його підставі;

- визнання недійсними змін до Статуту товариства, затверджені на підставі рішення загальних зборів товариства від 18.05.2013 року, оформлених протоколом № 36, та усі послідуючі зміни.

Окрім цього позивач просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестех" протоколи загальних зборів товариства та зміни до Статуту за період з 18.05.2013 року по 20.08.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення її корпоративних прав як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вестех", зокрема, проведення загальних зборів товариства без її повідомлення, не ознайомлення з порядком денним та прийняття рішення про зміну часток учасників у Статутному капіталі товариства без участі позивачки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2020 року за результатами розгляду клопотання б/н від 04.10.2020 року про усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12726/20, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 09.12.2020 року.

У судових засідання 09.12.2020, 28.01.2021 та 03.02.2021 року протокольного оголошено перерви у підготовчому засідання на 28.01.2021, 03.02.2021 та 17.02.2021 року відповідно.

В судове засідання 17.02.2021 року з`явились уповноважені представники позивача та відповідача.

В судовому засіданні 17.02.2021 року уповноваженим представником позивача подано заяву б/н від 17.02.2021 року про забезпечення доказів, в якій позивач з посиланням на ст.ст. 110, 111, 112 ГПК України просить суд витребувати у відповідача - ТОВ «ВЕСТЕХ» протоколи загальних зборів товариства та зміни до Статуту за період з 18.05.2013 року по 20.08.2020 року, а також зобов`язати відповідача надати на огляд в судовому засіданні оригінали протоколів загальних зборів учасників ТОВ «ВЕСТЕХ» № 40 від 01.10.2013 року та № 46 від 13.08.2014 року, рішення про проведення зазначених загальних зборів учасників товариства з порядком денним, повідомлення з доказами направлення про проведення загальних зборів учасників товариства, протоколи про підсумки реєстрації учасників загальних зборів товариства.

Суд зазначає, що за приписами статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За змістом ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, та встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності зі статтею 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 78 даного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Частинами 2 та 3 вказаної статті передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Тобто, заходи забезпечення доказів вживаються судом з метою збереження доказу, на який посилається учасник справи, та запобіганню неможливим або утрудненим подання учасником справи такого доказу до суду у майбутньому для доведення обґрунтованості своєї правової позиції, отже такі заходи спрямовані на недопущення знищення чи втрати доказів.

Окрім цього забезпечення доказів надає додаткову гарантію не лише збереження доказів, а й їх дослідження судом, позаяк застосовується з метою запобігання настанню негативних наслідків, отже вжиття судом невідкладних заходів до закріплення у визначеному процесуальному порядку фактичних даних з метою використання їх як доказів при розгляді господарських справ.

Підставою для забезпечення доказів є побоювання учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, що вони будуть втрачені або подача потрібних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

За змістом ч. 1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України у заяві про забезпечення доказів зазначаються, зокрема, докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази, а також перелік документів, що додаються до заяви.

Таким чином, згідно приписів ст. 110 Господарського процесуального кодексу України забезпечення доказів надає додаткову гарантію збереження доказів, а положення ст. 111 вказаного Кодексу покладають саме на заінтересовану особу обов`язок обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

З аналізу вказаної норми вбачається, що обґрунтованим є вжиття заходів забезпечення доказів лише у разі, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Зокрема, як встановлено судом, в обґрунтування заяви про забезпечення доказів позивач посилається на той факт, що він позбавлений права самостійно отримати копії вказаних рішень загальних зборів товариства та ознайомитись з їх змістом, оскільки відповідачем не надано таких документів згідно адвокатського запиту представника позивача та наголошено на можливості надання виключно на вимогу суду. При цьому, на думку позивача, отримання вказаних доказів має суттєве значення для вирішення спору, зокрема, з метою дослідження питання дотримання визначеного законом порядку скликання загальних зборів учасників товариства при прийнятті оскаржуваних рішень та встановлення дотримання строків позовної давності.

Проте, розглянувши в судовому засіданні 17.02.2021 року подану представником позивача заяву про забезпечення доказів суд відзначає, що за свою правовою природою подана позивачем заява по суті є заявою про витребування доказів.

Так, відповідно до ст. 81 ГПК України часник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом, в якому повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

В свою чергу суд наголошує, що забезпечення доказів способом їх витребування хоча і спрямоване на забезпечення права сторони належним чином довести свої вимоги та заперечення, проте носить відмінний процесуальний характер від витребування доказів в порядку ст.ст. 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вживається у випадку наявності у такої сторони підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Натомість, як вбачається із поданої заяви про забезпечення доказів, всупереч вищезазначеним приписам чинного законодавства, остання не містить обґрунтувань необхідності забезпечення доказів, а саме, не наведено обставин, на підставі яких заявник вважає, що засіб доказування може бути втрачений або його подання стане згодом неможливим або утрудненим, не зазначено та не надано доказів на підтвердження можливості втрати цих доказів чи неможливості їх подання згодом.

Наразі доводи позивача в поданій заяві про забезпечення доказів зводяться лише до неможливості отримання доказів (запитуваної інформації) позивачем самостійно.

Згідно ч. 4 ст. 111 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про невідповідність поданої представником позивача гр. ОСОБА_1 заяви про забезпечення доказів господарським процесуальним нормам та необхідність її повернення без розгляду.

Керуючись ст.ст. 110 - 112, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву позивача гр. ОСОБА_1 про забезпечення доказів повернути без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 17.02.2021 року та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон