Господарський суд Харківської області
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" лютого 2021 р. Справа № 5023/182/12

вх. № 182/12

Господарський суд Харківської області у складі: судді: Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

та за участю:

від кредитора ТОВ "ОТП Факторинг Україна" - Камінська М.І. (довіреність від 11.03.2020);

від ТОВ "Укрмазсервіс" - адвокат Стець М.Л. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1328 від 26.04.2016),

ліквідатор боржника арбітражний керуючий Безпалий С.О. в судове засідання не прибув, надав клопотання (вх.918 від 18.02.2021), в якому просить розглядати заяву без його участі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Харківської області заяву ліквідатора боржника (від 27.02.2020 вх. 5233 з урахуванням заяви 26269 від 10.11.2020) та клопотання (вх. 3210 від 09.02.2021) ТОВ "ОТП "Факторинг Україна" про призначення судової оціночно-будівельної експертизи у справі

за заявою : УПФУ у Холодногірському районі, м. Харків

до ТОВ "СМП-166" м. Харків

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Харківської області від 22.01.2013 ТОВ "СМП-166" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.02.2015 ліквідатором ТОВ "СМП-166" призначено арбітражного керуючого Безпалого С.О.

27.02.2020 до суду від ліквідатора боржника надійшла заява (вх. 5233), в якій останній просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 08.07.2014, укладений між ТОВ "СМП-166" та ТОВ "Укрмазсервіс", посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Балух І.В. за реєстровим № 715.

В заяві ліквідатор зазначає, що в ході проведення ліквідаційної процедури попереднім ліквідатором було виявлено майно, що належить на праві власності боржнику, зокрема, нежитлові будівлі: літ. "Р-1", заг.пл. 366,6 кв.м., літ. "С-1", заг. пл. 593,5 кв.м., літ. "Ю-1", заг.пл. 160,3 кв.м., літ. "Ф-1", заг.пл. 118,6 кв.м., літ. "Ш-1", заг.пл. 133,4 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32.

Вищезазначені будівлі були передані боржником в іпотеку - ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в якості забезпечення виконання згідно, договору № PM-SME 700/320/2008 від 22.08.2008.

Ліквідатором TOB "СМП-166" арбітражним керуючим Шапкою І.С. здійснено продаж майна боржника, а саме: нежитлові будівлі: літ. "Р-1", заг.пл. 366,6 кв.м., літ. "С-1", заг.пл. 593,5 кв.м., літ. "Ю-1", заг.пл. 160,3 кв.м., літ. "Ф-1", заг.пл. 118,6 кв.м., літ. "Ш-1", заг.пл. 133,4 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32, що підтверджуються договором купівлі-продажу від 08.07.2014, укладеним між ТОВ "СМП-166" та ТОВ "Укрмазсервіс", актом приймання-передачі нежитлових будівель, що є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу від 08.07.2014 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №23948633 від 08.07.2014.

Ліквідатор зазначає, що станом на теперішній час, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо спірного об`єкта нерухомого майна №201985136 від 26.02.2020 його власником є ТОВ "Укрмазсервіс".

Проте, ліквідатор вважає, що реалізація наведених вище будівель була вчинена з порушеннями чинного законодавства, тому договір купівлі-продажу вказаного майна від 08.07.2014, укладений між ТОВ "СМП-166" та ТОВ "Укрмазсервіс", посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Балух І.В. за реєстровим № 715 має бути визнаний недійсним.

Ліквідатор зазначає, що попереднім ліквідатором арбітражним керуючим Шапкою І.С. було відчужено майно боржника шляхом безпосереднього продажу на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 08.04.2014, однак в наступному вказана ухвала скасована постановою апеляційного господарського суду, отже те, що відбулось на її підставі не можна вважатися законним.

Ухвалою суду від 27.03.2020 прийнято та призначено до розгляду заяву ліквідатора (вх. 5233 від 27.02.2020) про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

До суду від ТОВ "Укрмазсервіс" надійшла заява (вх. 9596 від 23.04.2020), в якій просить суд застосувати наслідки пропуску ліквідатором строку позовної давності для звернення з такими вимогами, а саме: відмовити у задоволенні заяви.

До суду від ТОВ "Укрмазсервіс" надійшов відзив (вх. 9597 від 23.04.2020), в якому вважає доводи ліквідатора безпідставними, зауважує на тому, що на час укладення оспорюваного договору купівлі-продажу, ухвала Господарського суду Харківської області від 08.04.2014 не була скасована та була чинною. Зауважує на тому, що ТОВ "Укрмазсервіс" є добросовісним набувачем майна, що є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу. На думку ТОВ "Укрмазсервіс" задоволення позовних вимог про визнання оспорюваного договору купівлі-продажу недійсним та застосування наслідків недійсності правочину призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до конвенції, оскільки на ТОВ "Укрмазсервіс" буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Просить відмовити у задоволенні заяви ліквідатора.

До суду від ліквідатора боржника надійшли додаткові правові обґрунтування (вх. 11767 від 26.05.2020) поданої ліквідатором заяви, в яких, крім раніше наведеного, зауважує на тому, що матеріали справи не містять доказів погашення вимог заставного кредитора ТОВ "СМП-166" - ТОВ "ОТП Факторинг Україна", не отримано згоди заставного кредитора на продаж заставного майна.

Ліквідатором боржника арбітражним керуючим Безпалим С.О. подано до суду заяву (вх. 14270 від 23.06.2020), в якій в обґрунтування пропуску строку позовної давності зазначає про те, що ним 02.04.2018 отримано лист від ТОВ "ОТП Факторинг Україна", в якому його повідомлено про те, що заставний кредитор не отримував коштів від реалізації заставного майна. Кредитор вимагає від ліквідатора вжити заходів для захисту порушеного права кредитора.

Ліквідатор зазначає, що з метою з`ясування наведених обставин ліквідатор ознайомився з матеріалами справи, а саме зз документами, що підтверджують реалізацію заставного майна та перерахування коштів заставному кредитору.

Ліквідатором встановлено, що матеріали справи не містять доказів перерахування коштів на рахунок заставного кредитора.

Ліквідатор боржника арбітражний керуючий Безпалий С.О. звернувся до попереднього ліквідатора боржника арбітражного керуючого Шапки І.С. з листом 29.05.2018 з проханням роз`яснити такі обставини.

Як зазначає ліквідатор арбітражний керуючий Безпалий С.О., ним отримано відповідь від арбітражного керуючого Шапки І.С., в якій вона повідомила про те, що майно нежитлові будівлі "Р-1" заг.пл. 366,6 кв.м., літ. "С-1", заг.пл. 593,5 кв.м., літ. "Ю-1", заг.пл. 160,3 кв.м., літ. "Ф-1", заг.пл. 118,6 кв.м., літ. "Ш-1", заг.пл. 133,4 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32 згідно бухгалтерського обліку боржника знаходиться у заставі ЗАТ "ОТП Банк". Застава виникла на підставі Договору іпотеки № РМ-SME 700/320/2008 ВІД 22.08.2008 (майнова порука) між ЗАТ "ОТП Банк" та ТОВ "СМП-166".

Поряд з цим, арбітражний керуючий Шапка І.С. у відповіді зазначила про те, що до неї не звертались із заявами ані ТОВ "ОТП "Факторинг Україна", ані ЗАТ "ОТП Банк" з грошовими вимогами до боржника, а також документів, які їх підтверджують не надавали ані їй, як ліквідатору боржника, ані до Господарського суду Харківської області до 2015 року, тому на її думку не входили до переліку кредиторів боржника.

Ліквідатор боржника арбітражний керуючий Безпалий С.О. вважає таку позицію попереднього ліквідатора арбітражного керуючого Шапки І.С. такою, що не ґрунтується на вимогах чинного на той момент законодавства. Так, ліквідатор з посиланням на статтю 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній станом до 18.01.2013) зауважує на тому, що розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

З огляду на викладене, ліквідатора боржника арбітражний керуючий Безпалий С.О. вважає, що арбітражний керуючий Шапка І.С. (в період, коли вона була розпорядником майна) повинна була внести вимоги заставного кредитора "ОТП Банк" до реєстру вимог кредиторів, а в наступному кошти, отримані від реалізації заставного майна, направити заставному кредитору.

Отже, ліквідатор боржника арбітражний керуючий Безпалий С.О. зазначає, що лише після звернення до нього ТОВ "ОТП Факторинг", який є заставним кредитором боржника, він дізнався про наявність обставин, які є підставою для визнання договорів купівлі - продажу недійсними. Тому вважає, що наведене є підставою вважати поважними причини пропуску строку позовної давності для звернення із заявою про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 08.07.2014.

Просить суд на підставі ч. 1 статті 119 ГПК України визнати поважними причини пропуску строку позовної давності для звернення із заявою (вх. 5233 від 27.02.2020) про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 08.07.2014.

До суду від ліквідатора боржника надійшла заява (вх. 26269 від 10.11.2020), яка зазначена ним як "змінена заява про визнання договору купівлі-продажу недійсним", однак вона містить таку ж саму прохальну частину і за своєю суттю є лише додатковим обґрунтуванням вимог попередньо поданої заяви. Так, ліквідатор зазначає про те, що майно, що є предметом забезпечення не включається до ліквідаційної маси та використовується виключно для задоволення вимог заставного кредитора. Крім того, після проведення інвентаризації майна та його оцінки ліквідатор здійснює продаж майна боржника на аукціоні.

Ліквідатор вважає, що всупереч таким вимогам закону, арбітражним керуючим Шапкою І.С. було включено заставне майно до ліквідаційної маси, не отримано згоди заставного кредитора на його продаж, реалізація проведена з порушенням вимог та порядку, встановленого Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрута", а саме без аукціону, а шляхом безпосереднього продажу, кошти, отримані від реалізації заставного майна не були перераховані заставному кредитору.

Розгляд заяви ліквідатора (вх. 5233 від 27.02.2020) про визнання договору купівлі-продажу недійсним неодноразово відкладався.

Ухвалою суду від 12.11.2020 відкладено розгляд заяви ліквідатора (вх. 5233 від 27.02.2020) про визнання договору купівлі-продажу недійсним на 09.02.2021.

09.02.2021 перед судовим засіданням до суду від кредитора ТОВ "ОТП Факторинг Україна" надійшло клопотання (вх. 3210) про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

З огляду на відсутність представника ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в судовому засіданні та необхідністю дослідження клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи суд дійшов висновку відкласти розгляд заяви ліквідатора та клопотання про призначення експертизи.

Ухвалою суду від 09.02.2021 відкладено розгляд заяви ліквідатора та клопотання про призначення експертизи на 18.02.2021.

До суду надійшло клопотання ліквідатора боржника (вх.918 від 18.02.2021), в якому просить суд розглянути заяву ліквідатора про визнання недійсним договору купівлі-продажу та клопотання ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про призначення судової оціночно-будівельної експертизи без його участі за наявними матеріалами та з урахуванням висловленої ним позиції.

В судове засідання 18.02.2021 прибули представники ТОВ "ОТП Факторинг Україна" та ТОВ "Укрмазсервіс", ліквідатор не прибув, уповноваженого представника не направив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд без участі.

В судовому засіданні представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" підтримала клопотання про призначення експертизи та просила його задовольнити. Представник ТОВ "Укрмазсервіс" заперечував проти задоволення клопотання про призначення експертизи та вважав, що аналогічне клопотання вже розглядалось судом у 2020 році та за результатами такого розгляду постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання. Вважає, що відсутні правові підстави для повторного розгляду такого клопотання.

По суті вимог, викладених у заяві ліквідатора, представник ТОВ "ОТП Факторинг Україна" підтримувала вимоги ліквідатора та просила задовольнити заяву. Представник ТОВ "Укрмазсервіс" заперечував проти вимог ліквідатора та просив відмовити у її задоволенні. Зазначив про те, що заява подана поза межами строку позовної давності, про наслідки застосування якої заявлено ТОВ "Укрмазсервіс".

Заслухавши пояснення представників учасників провадження та розглянувши клопотання про призначення експертизи, суд встановив наступне.

В даному провадженні розглядається заява ліквідатора (вх. 5233 від 27.02.2020), в якій ліквідатор просить суд: визнати недійсним договір купівлі-продажу від 08.07.2014, укладений між ТОВ "СМП-166" та ТОВ "Укрмазсервіс".

Як вбачається із заяви ліквідатора, її вимоги мотивовані тим, що арбітражним керуючим Шапкою І.С. (виконував повноваження ліквідатора у 2014 році) відчужено майно боржника шляхом його безпосереднього продажу ТОВ "Укрмазсервіс" на підставі ухвали Господарського суду Харківської області від 08.04.2014, яка скасована постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2014. Крім того, Харківський апеляційний господарський суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції від 08.04.2014, прийняв нове рішення, яким відмовив ліквідатору боржника у задоволенні клопотання про надання дозволу на безпосередній продаж майна боржника. Отже, судовий акт, на підставі, якого укладено оспорюваний договір від 08.07.2014, скасований, тому не може породжувати жодних правових наслідків. Саме з таких підстав : незаконності безпосереднього продажу майна боржника без проведення аукціону, ліквідатор просить задовольнити вимоги заяви.

Клопотання ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про призначення експертизи мотивоване тим, що в матеріалах справи наявна інформація про чотири різні визначені вартості предмета іпотеки. Отже, на думку ТОВ "ОТП Факторинг Україна" існує необхідність визначення відповідності оцінки вартості нерухомого майна вимогам нормативно - правових актів з оцінки майна, методології, методам, оціночним процедурам, що потребує спеціальних знань.

Суд зазначає про таке:

відповідно до статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Спеціальні знання - це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза - це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

В Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (Заява № 61679/00) від 01.06.2006, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для ВСТАНОВЛЕННЯ ФАКТИЧНИХ ДАНИХ , ЩО ВХОДЯТЬ ДО ПРЕДМЕТА ДОКАЗУВАННЯ, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Отже, висновок експерта повинен довести або спростувати доводи, покладені в обґрунтування заявлених вимог.

В даному випадку, підставами вимог, викладених у заяві ліквідатора, є факт невідповідності способу відчуження майна боржника (безпосередній продаж) вимогам закону (без проведення аукціону), заява ліквідатора не містить таких підстав та обґрунтувань як незгода з ціною продажу.

Так, при ухваленні судового рішення суд повинен дослідити обставини, викладені у заяві та докази, які можуть підтвердити такі обставини.

З огляду на те, що ліквідатор в обґрунтування вимог заяви не посилається на ціну продажу майна боржника, тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про проведення експертизи.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити на тому, що ТОВ "ОТП Факторинг Україна" в межах розгляду заяви ліквідатора (вх. 5233 від 27.02.2020) заявляло клопотання (вх. № 14236 від 23.06.2020), в якому він просив суд призначити рецензування звіту про оцінку майна, проведення якого доручити науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса та на вирішення судового експерта поставити наступні запитання: Яка ринкова та ліквідаційна вартість об`єкта нерухомості, на підставі якої реалізувався зазначений об`єкт. В наступному вимоги клопотання уточнювались ТОВ "ОТП Факторинг Україна ", просив суд призначити у справі судову будівельно-технічну та автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса та уточнювалось коло питань, які пропонувалось поставити на розгляд експерта.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.09.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "ОТП "Факторинг Україна" з урахуванням уточнень та зауважено на тому, що ліквідатор у своїй заяві про визнання недійсним договору купівлі-продаж спірного майна не наводить такої підстави для визнання недійсним правочину, як занижена вартість проданого спірного майна. Крім того, суд зазначив про те, що у разі незгоди з вартістю майна, визначеною оцінювачем, заявник не позбавлений права оскаржити дії оцінювача у встановленому законодавством порядку. Дана справа не містить оскарження дій оцінювача.

Отже, фактично аналогічне клопотання ТОВ "ОТП "Факторинг Україна" розглядалось судом під час розгляду заяви ліквідатора (вх. 5233 від 27.02.2020).

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання ТОВ "ОТП "Факторинг Україна" (вх. 3210 від 09.02.2021).

Дослідивши доводи та вимоги заяви ліквідатора (вх. 5233 від 27.02.2020 з урахуванням заяви від 10.11.2020) та заперечення на неї, суд встановив наступне.

Постановою Господарського суду Харківської області від 22.01.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СМП-166" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Шапку І.С., яку було зобов`язано відповідно до ст. ст. 22-32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виконати дії передбачені вказаними статтями, завершити ліквідаційну процедуру та надати суду відповідні документи.

У січні 2014 року ліквідатор боржника - арбітражний керуючий Шапка І.С. звернулася до Господарського суду Харківської області з клопотанням, в якому просила суд дозволити на прямий продаж квартир у гуртожитках за адресами проспект Московський, 307, 309а, 315, 317,319, 321, 323, 325, 327, 329, 331, 333, 335, 337, 339 та квартир у житлових будинках за адресами вул. Клочківська, буд. 240, та вул. Очаківська буд. 37 кв. 3 безпосередньо мешканцям, які в них зареєстровані за ціною згідно проведеної оцінки

За результатами розгляду вказаного клопотання господарським судом Харківської області постановлено ухвалу від 08.04.2014, якою задоволено клопотання ліквідатора про дозвіл на прямий продаж майна банкрута.

Дозволено прямий продаж квартир у гуртожитках за адресами проспект Московський, 307, 309а, 315, 317,319, 321, 323, 325, 327, 329, 331, 333, 335, 337, 339 та квартир у житлових будинках за адресами вул. Клочківська, буд. 240, та вул. Очаківська буд. 37 кв. 3 безпосередньо мешканцям, які в них зареєстровані за ціною згідно проведеної оцінки.

Дозволено прямий продаж нерухомого майна за ціною попиту:

Нежитлова будівля - склад столярних виробів, за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32.

Нежитлова будівля - побутові приміщення, за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32.

Нежитлова будівля - котельня, за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32.

Нежитлова будівля - сушарка деревовиробів за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32.

Нежитлова будівля Склад з цементорозвантажувальною платформою за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32.

Нежитлова будівля котельня за адресою: м. Харків, пр. Московський, 341.

Дозволено прямий продаж автотранспорту за ціною металобрухту.

Зобов`язано ліквідатора провести повторну оцінку майна банкрута.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2014, крім іншого, пункти 2, 3, 4, 5, 6 ухвали Господарського суду Харківської області у справі №5023/182/12 від 08.04.2014 року щодо: задоволення клопотання ліквідатора про дозвіл на прямий продаж майна банкрута; надання дозволу на прямий продаж квартир у гуртожитках за адресами проспект Московський, 307, 309а, 315, 317,319, 321, 323, 325, 327, 329, 331, 333, 335, 337, 339 та квартир у житлових будинках за адресами вул. Клочківська, буд. 240, та вул. Очаківська буд. 37 кв. 3 безпосередньо мешканцям, які в них зареєстровані за ціною згідно проведеної оцінки; надання дозволу прямого продажу нерухомого майна за ціною попиту: нежитлова будівля - склад столярних виробів, за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32, нежитлова будівля - побутові приміщення, за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32, нежитлова будівля - котельня, за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32, нежитлова будівля - сушарка деревовиробів за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32, нежитлова будівля склад з цементорозвантажувальною платформою за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32, нежитлова будівля котельня за адресою: м. Харків, пр. Московський, 341; надання дозволу на прямий продаж автотранспорту за ціною металобрухту; зобов`язання ліквідатора провести повторну оцінку майна банкрута - скасовано.

Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання ліквідатора про дозвіл на прямий продаж майна банкрута - відмовлено.

Однак, до моменту ухвалення постанови Харківського апеляційного господарського суду арбітражним керуючим Шапкою І.С. , яка на той час виконувала повноваження ліквідатора боржника, здійснено безпосередній продаж майна боржника, шляхом укладення, крім іншого, оспорюваного договору купівлі-продажу.

Так, судом встановлено, що 08.07.2014 ТОВ "СМП-166" в особі ліквідатора Шапки Інни Сергіївни, яка діє на підставі постанови Господарського суду Харківської області від 22.01.2013 та ухвали Господарського суду Харківської області від 08.04.2014 по справі № 5023/182/12, (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрмазсервіс" в особі директора Коростиченка Павла Веніаміновича, який діє на підставі Статуту, (Покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі "Р-1" заг.пл. 366,6 кв.м., літ. "С-1", заг.пл. 593,5 кв.м., літ. "Ю-1", заг.пл. 160,3 кв.м., літ. "Ф-1", заг.пл. 118,6 кв.м., літ. "Ш-1", заг.пл. 133,4 кв.м., що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32.

Відповідно до Договору, Продавець засвідчив, що майно, яке є предметом договору, не перебуває в заставі та не перебуває під обтяженнями, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.07.2014 та перевірено нотаріусом під час посвідчення договору. Продаж здійснено за ціною 82670 грн, які повністю перераховані Покупцем на рахунок Продавця.

Факт перерахування Покупцем ТОВ "Укрмазсервіс" підтверджується виписками з особового рахунку ТОВ "СМП-166", які надані ліквідатором арбітражним керуючим Безпалим С.О. Так, відповідно до виписок ТОВ "Укрмазсервіс" перерахував на особовий рахунок боржника 82670 грн 07.07.2014.

08.07.2014 ТОВ "СМП-166" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Шапки І.С. та ТОВ "Укрмазсервіс" склали акт приймання-передачі нежитлової будівлі, яка є предметом договору купівлі-продажу.

Судом досліджено обставини щодо статусу майна, яке є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу, та встановлено наступне.

16.01.2012 Господарським судом Харківської області на підставі статті 7,11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у відповідній редакції) за заявою УПФ в Ленінському р-ні, м. Харків та Фізичної особи - підприємця Курочкіна В.М. порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "СМП-166".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.06.2012 (з урахуванням ухвали суду від 22.06.2012), крім іншого, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Шапку І.С.

Ухвалою суду від 20.12.2012 за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів. Як вбачається із зазначеної ухвали в ній відсутні відомості про майно боржника, яке є предметом застави.

Постановою суду від 22.01.2013, крім іншого ТОВ "СМП-166" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Під час ухвалення постанови, судом встановлено, що нерухоме майно: нежитлові будівлі: літ."Р-1" площею 366,6 кв.м., літ. "С-1" площею 593,5 кв.м., літ. "Ю-1" площею 160,3 кв.м., літ. "Ф-1" площею 118,6 кв.м., літ. "Ш-1" площею 133,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Виконкомівська, буд.32 (тридцять два) - згідно договору іпотеки №РМ-SME 700/320/2008 з ПАТ "ОТП-банк".

Ухвалою суду від 17.05.2018 задоволено клопотання ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (вх.№ 10083 від 25.03.2014) про заміну кредитора

Замінено АТ "ОТП Банк" на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна".

Здійснюючи правонаступництво, судом, крім іншого, встановлено, що 12.11.2010 між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, відповідно умов якого продавець (ПАТ "ОТП Банк") продає покупцю (ТОВ "ОТП Факторинг Україна") право на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори, в тому числі, Кредитний договір № СМ-SМЕ 700/320/2008, , а покупець приймає такий Кредитний портфель та зобов`язується сплатити винагороду.

Також, 12.11.2010 між Публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно умов якого, у зв`язку з укладенням Договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 12.12.2010 між Фактором та Клієнтом, за яким Клієнт передав Фактору права вимоги за Кредитними договорами, в тому числі і Кредитному договору № СМ-SМЕ 700/320/2008, що забезпечений іпотекою/заставою за Договором іпотеки/застави, перелік яких міститься в Додатку №1 до даного договору, в тому числі і Договір іпотеки № РМ-SМЕ 700/320/2008, укладеними між Клієнтом (Іпотекодержателем) боржниками (третіми особами (Застоводавець) . Клієнт передає та відступає Фактору сукупність прав, належних Клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставне майно.

Таким чином, до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" перейшли всі права Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" щодо права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором Si CM-SME 700/320/2008 та до ТОВ "СМП-166" за Договором іпотеки № № РМ-БМЕ 700/320/2008.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам сторін, суд зазначає про наступне.

Як встановлено та зазначено вище, оспорюваний договір купівлі-продажу укладено у липні 2014 року.

Згідно п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який набув чинності з 18.01.2013 року, положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягає застосуванню редакція Закону України про банкрутство, яка набула чинності з 18.01.2013 року.

Згідно ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: зокрема очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу.

Відповідно до статті 42 Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Частиною 4 статті 42 Закону передбачено, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

Майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Статтею 44 Закону передбачено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами:

проведення аукціону;

продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Разом з тим, частиною 6 статті 44 Закону визначено, що ліквідатор може здійснювати безпосередній продаж таких активів:

основних засобів, балансова залишкова вартість яких не перевищує одну тисячу гривень, а також інших необоротних матеріальних активів, господарських матеріалів, малоцінних та швидкозношуваних предметів, обсяги або вартість яких є недостатніми для проведення аукціону. Ці матеріальні активи реалізуються безпосередньо ліквідатором або на комісійних умовах через організацію роздрібної торгівлі;

не проданих на аукціоні. У цьому випадку безпосередній продаж може здійснюватися за ціною останніх торгів на аукціоні;

не проданих на біржових торгах через товарну біржу;

стосовно яких після опублікування оголошення про проведення повторного аукціону є лише одна пропозиція від покупця. Безпосередній продаж може здійснюватися за ціною, що була визначена як ціна продажу на аукціоні, покупцеві, який подав пропозицію про участь в аукціоні;

акцій приватного акціонерного товариства або часток товариства з обмеженою відповідальністю, які належать боржнику і викуповуються цим товариством або учасниками (акціонерами) цього товариства.

Отже, відповідно до вимог Закону (в редакції чинній на момент процедури розпорядження майном та в редакції чинній на момент реалізації майна), наведене вище майно, як таке, що було предметом договору іпотеки, про що розпоряднику майна (арбітражного керуючого Шапки І.С.) було відомо як з даних бухгалтерського обліку боржника, так і з інформації з державного реєстру обтяжень, розпорядник майна мав включити до реєстру окремо як майно боржника, що є предметом забезпечення вимог "ОТП Банк" ( в наступному замінений на правонаступника ТОВ "ОТП Факторинг Україна").

Наведені положення Закону не були дотримані арбітражним керуючим Шапкою І.С.

Також наведене вище майно не мало бути включене ліквідатором до ліквідаційної маси. Реалізація такого майна повинна була проводиться виключно за згодою заставного кредитора або суду.

Як встановлено та зазначено вище, ліквідатор звернувся до суду із заявою, в якій просив надати згоду на реалізацію такого майна, однак, при цьому, не зазначив, що майно (що є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу) є заставним. Натомість, визначив його як малоцінне, отже, зауважив на тому, що витрачати кошти на укладення договору з біржею та організацію і проведення аукціону є недоцільним.

Ухвалою суду від 08.04.2014 надано згоду, крім іншого, на безпосередній продаж нежитлові будівлі: літ."Р-1" площею 366,6 кв.м., літ. "С-1" площею 593,5 кв.м., літ. "Ю-1" площею 160,3 кв.м., літ. "Ф-1" площею 118,6 кв.м., літ. "Ш-1" площею 133,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Виконкомівська, буд.32.

Однак, в наступному постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.09.2014 ухвалу Господарського суду Харківської області від 08.04.2014 скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора про надання дозволу на безпосередній продаж.

Верховний Суд звертає увагу на те, що якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків (відповідні правові позиції викладені також у постановах Верховного Суду України від 10.06.2015 у справі № 6-449цс15, від 24.06.2015 у справі № 3-231гс15).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно зі ст.204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд, оцінивши встановлені вище обставини, приходить до висновку про те, що процедура продажу майна боржника, а саме нежитлові будівлі: літ."Р-1" площею 366,6 кв.м., літ. "С-1" площею 593,5 кв.м., літ. "Ю-1" площею 160,3 кв.м., літ. "Ф-1" площею 118,6 кв.м., літ. "Ш-1" площею 133,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Виконкомівська, буд. 32, що є предметом іпотеки (заставний кредитор з урахуванням правонаступництва ТОВ "ОТП Факторинг Україна") порушена:

- ліквідатор боржника арбітражний керуючий Шапка І.С. в порушення вимог закону без проведення аукціону відчужила майно боржника шляхом його безпосереднього продажу на підставі ухвали суду, яка в наступному скасована судом апеляційної інстанції, отже, не може породжувати жодних правових наслідків;

- майно реалізовано без згоди заставного кредитора.

Зважаючи на викладене, суд вважає доводи ліквідатора, викладені у заяві (вх. 5233 від 27.02.2020) та заяві (26269 від 10.02.2020), такими, що підтверджені наявними в матеріалах справи доказами. Отже, наявне порушене право, а вимоги заяви законні та обґрунтовані.

Разом з тим, суд зазначає про те, що ТОВ "Укрмазсервіс" подано заяву про застосування строків позовної давності.

Статтею 256 Цивільного Кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 Цивільного Кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Отже, з 08.07.2014+3роки=09.07.2017 (строк у межах якого ліквідатор мав звернутися з вимогами ).

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, ліквідатором заявлені такі вимоги у лютому 2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявлено ліквідатором боржника.

При цьому, станом на момент спливу строку позовної давності арбітражний керуючий Безпалий С.О. виконував повноваження ліквідатора майже 5 років.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, суд вважає правомірними та доведеними твердження ТОВ "Укрмазсервіс" про те, що ліквідатором пропущено строк позовної давності для звернення за захистом порушеного права.

Разом з тим, ліквідатором подано заяву (вх. 14270 від 23.06.2020) про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності для заявлення вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 08.07.2014.

Частиною 5 статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Розглянувши заяву ліквідатора про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності, суд встановив наступне.

Арбітражний керуючий Безпалий С.О. призначений ліквідатором боржника ухвалою суду 11.02.2015.

Як вбачається із заяви ліквідатора, в обґрунтування поважності пропуску строку посилається на те, що тільки після звернення до нього ТОВ "ОТП Факторинг Україна" листом від 02.04.2018, в якому повідомлено про те, що заставний кредитор не отримував грошових коштів від реалізації заставного майна, ліквідатор встановив порушення, які є підставою для вимог про визнання недійсним договору купівлі продажу від 08.07.2014.

Однак, суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання наведених ліквідатором причин пропуску строку позовної давності поважними, з огляду на наступне.

Обов`язок позивача довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, також випливає із загального правила, встановленого ст. 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд зазначає, що у разі пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, початок перебігу позовної давності визначається з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється і на звернення арбітражного керуючого (ліквідатора) до суду із заявою про захист інтересів боржника.

Тому при визначенні початку перебігу позовної давності у спорі за вимогами боржника/арбітражного керуючого не допускається врахування як обставин (дати) порушення провадження у справі про банкрутство та дати призначення (заміни кандидатури) арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оскільки Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (чинний на момент звернення ліквідатора до суду з заявою), не встановлюють спеціальних норм про позовну давність (у тому числі щодо звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсними правочинів, укладених боржником). Отже, до цих правовідносин застосовуються загальні норми позовної давності.

Ліквідатор як уповноважена особа в силу покладених на нього Законом обов`язків повинен, крім іншого, знайомитися з матеріалами справи, документацією боржника, бути обізнаним про рух коштів на ліквідаційному рахунку боржника, вести роботу, направлену на задоволення вимог кредиторів, здійснювати контроль за таким задоволенням, вчиняти дії направлені на збереження майна боржника, його виявлення, заявляти вимоги до третіх осіб, якщо їх діями порушуються права боржника, тощо.

Отже, ліквідатор не тільки мав можливість, а мав обов`язок досліджувати такі обставини та виявляти зокрема й факти законності відчуження майна боржника.

Натомість, ліквідатором через 6 років після укладення договору купівлі-продажу від 08.07.2014 заявлені вимоги про його недійсність через невідповідність вимогам закону.

Тому посилання ліквідатора на те, що він довідався про такі порушення лише після звернення до нього ТОВ "ОТП Факторинг Україна" не можуть розцінюватися судом як поважні причини пропуску строку позовної давності про застосування якої заявлено учасником у справі.

Крім того, суд зауважує на тому, що заставний кредитор мав право та можливість цікавитися обставинами щодо реалізації майна, яке перебуває у нього в іпотеці та у разі встановлення фактів порушення його (як заставного кредитора) прав звернутися за їх захистом протягом розумного та встановленого законом строку та вчиняти дії, направлені на запобігання такому порушенню чи захисту таких прав.

Натомість ТОВ "ОТП Факторинг Україна" (який як встановлено та зазначено вище), отримавши у 2010 році за договором про відступлення право вимоги за договором іпотеки звернувся до ліквідатора боржника лише у 2018 році, тоді як заставне майно вибуло з володіння боржника у 2014 році.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні заяви ліквідатора про визнання поважними причин пропуску строку із заявою про визнання недійсними договору купівлі продажу від 08.07.2014.

Зважаючи на викладене, судом встановлено наявність порушеного права, на захист якого подана заява ліквідатора, разом з цим ліквідатором пропущено строк позовної давності при зверненні з такими вимогами, про застосування якої заявлено учасником у справі, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 60, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 232-235, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання (вх. 3210 від 09.02.2021) ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про призначення судової оціночно-будівельної експертизи.

Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора боржника (вх. 5233 від 27.02.2020 з урахуванням заяви 26269 від 10.11.2020) про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, передбачені статтями 254-258 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.02.2021

Суддя Усатий В.О.