ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" лютого 2021 р. м. Київ Справа № 911/2707/19

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро вест" вих.№28/01-1 від 28.01.2021 на дії Державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та на повідомлення (постанову) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро вест" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Прод-Лідер" (Київська обл., м. Васильків)

про стягнення 913670,52 грн

за участю представників сторін:

від стягувача: Дрогобиш Є.Д. (довіреність № 2 від 20.09.2019), Сергєєв П.О. (довіреність № 1 від 29.09.2020),

від боржника: не прибув,

від органу ДВС: не прибув

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 13.02.2020 Господарський суд Київської області затвердив мирову угоду від 07.02.2020 у справі № 911/2707/19, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро вест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Прод-Лідер" та закрив провадження у справі №911/2707/19.

04.02.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро вест" надійшла скарга на дії Державного виконавця та на повідомлення (постанову) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання вих.№28/01-1 від 28.01.2021, згідно прохальної частини якої просить:

- визнати протиправними дії Державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось Вікторії Олександрівни щодо повернення виконавчого документу - Ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2020 стягувачу без прийняття до виконання та прийняття повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання;

- скасувати повідомлення Державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось Вікторії Олександрівни від 10.12.2020 про повернення виконавчого документу - Ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2020, справа №911/2707/19 стягувачу та зобов`язати Васильківський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження з примусового виконання Ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2020, справа №911/2707/19 при її поданні на примусове виконання.

Ухвалою від 04.02.2021 Господарський суд Київської області прийняв скаргу ТОВ "Агро вест" вих.№28/01-1 від 28.01.2021у справі № 911/2707/19 до розгляду, розгляд скарги призначив на 16.02.2021 о 16:00; зобов`язав скаржника (стягувача) надати додаткові докази в обґрунтування обставин, викладених у скарзі (в разі їх наявності); зобов`язав боржника (ТОВ "Євро-Прод-Лідер") надати письмовий відзив на скаргу, в разі наявності заперечень, обґрунтувати їх письмово з посиланням на закон; зобов`язав Державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надати письмовий відзив на скаргу, в разі наявності заперечень, обґрунтувати їх письмово з посиланням на закон.

Вказана ухвала суду направлена на адресу сторін та органу ДВС.

Така ухвала отримана органом ДВС - 10.02.21, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 169.

Окрім того, копія ухвали направлена органу ДВС електронною поштою 05.02.2021.

16.02.2021 представники ТОВ "Агро вест" в судовому засіданні скаргу від 28.01.2021 вих. №28/01-1 на дії державного виконавця підтримали у повному обсязі, з підстав у ній викладених.

На день розгляду скарги боржник та орган ДВС повноважних представників в судове засідання не направили, хоча про час і місце її розгляду були повідомлені вчасно та належним чином.

Враховуючи те, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України), господарський суд вважає, що неявка боржника та представника органу ДВС в судове засідання не перешкоджає розгляду скарги за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, органом ДВС письмового відзиву на скаргу, в разі наявності заперечень, станом на 16.02.2021 не подано.

Врахувавши пояснення представників скаржника, дослідивши матеріали справи, при розгляді скарги ТОВ "Агро вест" вих.№28/01-1 від 28.01.2021 на дії Державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та на повідомлення (постанову) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, господарський суд виходить з такого.

У відповідності до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

За умовами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Із моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання постановленого судового рішення, що набрало законної сили.

Згідно зі ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

З аналізу вищевказаних норм випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв`язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник звернувся до Господарського суду Київської області зі скаргою на дії органу ДВС у справі № 911/2707/19.

Предметом скарги є оскарження дій державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось Вікторії Олександрівни щодо повернення виконавчого документу - Ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2020 стягувачу без прийняття до виконання.

У поданій на розгляд суду скарзі, скаржник стверджує, що дії органу ДВС є неправомірними та такими, що не відповідають вимогам закону, а прийняте рішення про повернення виконавчого документу стягувачу є таким, що має бути визнано протиправним та скасовано, оскільки твердження органу ДВС не відповідають дійсності.

Оцінинивши доводи скаржника на предмет відповідності їх обставинам справи, з урахуванням поданих представником органу ДВС заперечень, господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника є обгрунтованими та знайшли своє підтвердження в процесі розгляду скарги.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Згідно із статтею 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частина 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

П. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про виконавче провадження").

Судом встановлено, що повідомленням державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось Вікторією Олександрівною, розглянуто заяву щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2020 у справі № 911/2707/19, на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто зазначений виконавчий документ без прийняття його до виконання, у зв`язку із відсутністю резолютивної частини рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, дату набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), строк пред`явлення рішення до виконання, що унеможливлює примусове виконання даної ухвали.

За приписами п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Як вбачається з повідомлення державного виконавця від 10.12.2020, виконавчий документ повернуто без прийняття його до виконання, у зв`язку із відсутністю резолютивної частини рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, дату набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), строк пред`явлення рішення до виконання, що унеможливлює примусове виконання даної ухвали.

Проаналізувавши зміст ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2020 у справі № 911/2707/19 на відповідність вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов висновку, що виконавчий документ містить всі обов`язкові реквізити і дані, які передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.02.2020 у справі № 911/2707/19 затверджено мирову угоду від 07.02.2020 у справі №911/2707/19, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро вест" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Прод-Лідер.

Відповідна ухвала містить резолютивну частину, що передбачає заходи примусового виконання.

Першим пунктом резолютивної частини ухвали затверджено, зокрема, пункт 1 мирової угоди, у якому сторони погодиди той факт, що після подання позовної заяви до суду, Відповідачем на користь Позивача було частково сплачено заборгованість в розмірі 132549.00 (сто тридцять дві тисячі п`ятсот сорок дев`ять) грн.

Сторони визнали, що загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем на день укладання даної Мирової угоди становить: 859826,62 (вісімсот п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот двадцять шість грн. 62 коп.). Зазначена сума заборгованості складається з: 771300,00 - фактична сума боргу; 3491,58 - 3% річних; 6329,94 - інфляційне збільшення суми боргу; 13705,10 - судовий збір; 65000,00 - витрати на правничу допомогу (п. 2 мирової угоди).

Сторони домовились, що відповідач зобов`язаний погасити загальну суму заборгованості визначену в п. 2 даної Мирової угоди, шляхом безготівкового переказу на розрахунковий рахунок Позивача грошових коштів, наступним чином: відповідач зобов`язується сплатити на користь Позивача 800000,00 грн. по 80000,00 (вісімдесят тисяч) грн. не пізніше останнього числа кожного місяця, до 30.11.2020 включно, з урахуванням умов п.4 даної Мирової угоди; Відповідач зобов`язується сплатити 59826,62 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот двадцять шість грн. 62 коп) (або мешу суму з урахуванням п.4 даної Мирової угоди) до 31.12.2020р. включно (п. 3 мирової угоди).

У другому пункті резолютивної частини ухвали суду від 13.02.2020, зазначено, що ухвала відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та набирає законної сили 13.02.2020 негайно після її оголошення. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання до 13.02.2023 включно.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення повідомлення від 10.12.2020 року про повернення виконавчого документа № 911/2707/19 від 13.02.2020 року стягувачу без прийняття до виконання є неправомірними та такими, що не відповідають вимогам закону, оскільки ухвала Господарського суду Київської області від 13.02.2020 у справі № 911/2707/19 містить всі обов`язкові реквізити та відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Поряд з цим, суд зазначає, що невиконання судового рішення протягом тривалого часу порушує основні засади виконавчого провадження - обов`язковості виконання рішень, розумності строків виконавчого провадження. Хоча закон і не містить поняття "розумності строків", проте зволікання у вчиненні виконавчих дій не свідчить про дотримання зазначеного вище принципу. Крім того, діяльність державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження, це сукупність дій, направлених на кінцевий результат - виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у пар. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавці.

Керуючись однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права», суд вважає, що стягувач не може бути незаконно позбавлений закріпленого в Конституції України права на виконання рішення суду (постанова Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 2-42/11).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає незаконними дії державного виконавця Другого Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення повідомлення від 10.12.2020 року про повернення виконавчого документа № 911/2707/19 від 13.02.2020 року стягувачу без прийняття до виконання, а повідомлення від 10.12.2020 року - таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 02.04.2018 у справі № 17/116/2011.

Оскільки дії державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо винесення повідомлення від 10.12.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання визнаються судом неправомірними, а повідомлення таким, що підлягає скасуванню, суд, враховуючи положення ч. 2 ст. ст. 343 ГПК України, з метою усунення порушення та поновлення порушеного права скаржника, вбачає за необхідне зобов`язати Васильківський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження з примусового виконання Ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2020 у справі №911/2707/19 при її поданні на примусове виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 у справі № 914/3587/14.

За таких обставин, перевіривши надані докази та скаргу заявника, суд дійшов висновку, що скарга ТОВ "Агро вест" підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 343 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки висловлено в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19) та в пункті 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20).

На підставі викладеного, керуючись положеннями Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 1-3, 18, 74, 123, 126, 231, 339, 345 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро вест" вих.№28/01-1 від 28.01.2021 на дії Державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та на повідомлення (постанову) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконаннязадовольнити.

2. Визнати протиправними дії Державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось Вікторії Олександрівни щодо повернення виконавчого документу - Ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2020 стягувачу без прийняття до виконання та винесення повідомлення від 10.12.2020 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

3. Скасувати повідомлення Державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лось Вікторії Олександрівни від 10.12.2020 про повернення виконавчого документу - Ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2020, справа №911/2707/19 стягувачу.

4. Зобов`язати Васильківський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрити виконавче провадження з примусового виконання Ухвали Господарського суду Київської області від 13.02.2020 у справі № 911/2707/19.

5. Копію ухвали надіслати учасникам процесу та Васильківський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до апеляційної інстанції в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Повний текст ухвали підписано 22.02.2021

Суддя В.М. Антонова