ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09.02.2021м. ДніпроСправа № 904/5553/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок" Бетон Маркет", подану в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок" Бетон Маркет", смт. Балабине Запорізького району Запорізької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль Сервіс 2015", м. Павлоград Дніпропетровської області
про видачу судового наказу
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
Рішенням господарського суду від 04.02.2021 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль Сервіс 2015" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок" Бетон Маркет" 638 446 грн. 61 коп. основного боргу, 9 576 грн. 70 коп. витрат зі сплати судового збору.

У судовому засіданні 04.02.2021 під час розгляду справи по суті, до закінчення судових дебатів, представником позивача зроблено заяву про надання встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України п`ятиденного строку для подання доказів понесення судових витрат позивачем, у зв`язку із чим судом призначено розгляд заяви позивача у судовому засіданні на 09.02.2021.

08.02.2021 на електронну адресу суду та 09.02.2021 засобами поштового зв`язку позивачем подана заява про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль Сервіс 2015" витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 9 500 грн. 00 коп.

У судове засідання 09.02.2021 представники сторін не з`явилися. Відповідач про причини неявки суд не повідомив, заперечення на заяву позивача не подав.

Господарський суд вважає за можливе розглянути заяву позивача без участі представників сторін, оскільки про час та місце розгляду заяви останні повідомлені належним чином.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240, ч. 3 ст. 244 ГПК України, у зв`язку із неявкою сторін, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Так, у судовому засіданні 04.02.2021 під час розгляду справи по суті, до закінчення судових дебатів, представником позивача зроблено заяву про надання встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України п`ятиденного строку для подання доказів понесення судових витрат позивачем.

Після ухвалення судом рішення у даній справі позивачем подано до суду відповідну заяву про прийняття додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 500 грн. 00 коп. та докази на підтвердження понесення позивачем таких витрат.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, рішення у справі № 904/5553/20 ухвалено судом 04.02.2021, а заява позивача щодо розподілу витрат на правничу допомогу подана до суду 08.02.2021.

З огляду на викладене, позивачем в межах строків, визначених ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, подано документи в підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу.

За змістом ст. 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що 15.09.2020 між Адвокатським об`єднанням "Міхантьєв, Чулой та партнери" (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок" Бетон Маркет" (далі - замовник) укладено договір про надання правничої допомоги (юридичних послуг) № б/н, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується надати замовнику за плату правничу допомогу (юридичні послуги), а замовник зобов`язується оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 1.2. договору виконавець зобов`язується надати замовникові за його дорученням юридичні послуги з вивчення матеріалів та надання консультацій щодо можливості проведення судового захисту замовника, предметом якого є стягнення заборгованості за прострочення виконання грошових зобов`язань за договором № 18/07-19 від 18 червня 2019 з ТОВ "Магістраль Сервіс 2015". До складу робіт за договором входить: аналіз документів, підготовка вимог, претензії, позовної заяви, заяви про забезпечення позову і клопотань, вивчення та аналіз судової практики по аналогічним справам, підготовки всіх видів процесуальних документів по справі в усіх інстанціях, виступ представником замовника у судових засіданнях за позовом замовника до ТОВ "Магістраль Сервіс 2015".

У п. 2.1 договору сторони узгодили, що за надання юридичних послуг за цим договором замовник зобов`язується сплатити виконавцю гонорар у наступних розмірах:

2.1.1. за вивчення матеріалів, підготовку досудових претензії, вимог, позовної заяви та заяви про забезпечення позову- 3500 грн;

2.1.2. за участь у кожному судовому засіданні в суді першої інстанції у м. Дніпро з урахуванням витрат на проїзд - 2000 грн. за кожне засідання;

2.1.3. за підготовку вмотивованого клопотання, або заяви в суді першої інстанції - 800грн. 2.1 А. за підготовку заперечень на відповідь на відзив в суді першої інстанції - 1500грн.

2.1.5. за підготовку апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу - 3500 грн

2.1.6. за участь у судових засіданнях в суді апеляцйної інстанції у м. Дніпро з урахуванням витрат на проїзд з м. Запоріжжя - 2500 грн. за кожне засідання.

2.1.7. Розмір гонорару за розгляд справи у касаційній інстанції обговорюється і встановлюється сторонами додатково шляхом укладання окремої додаткової угоди до договору.

За умовами п. 2.4 договору оплата послуг здійснюється замовником протягом 2-х банківських днів з моменту виставлення відповідного рахунку виконавцем шляхом перерахування гонорару на поточний рахунок виконавця або готівкою, про що виконавець в підтвердження передачі замовником зазначених коштів повинен надати останьому відповідну акт-розписку.

На виконання умов п. 2.5 договору 05.02.2021 сторонами складений та підписаний акт приймання-передачі послуг, відповідно до якого загальна сума вартості вказаних у акті юридичних робіт та послуг складає 9 500 грн. 00 коп.

Того ж дня виконавцем виставлено до сплати замовником рахунок від 05.02.2021 № 4/3.

Відповідно до платіжного доручення від 05.02.2021 № 4203 вартість наданих послуг оплачена позивачем у повному обсязі.

За змістом положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши поданий заявником акт приймання-передачі наданих послуг до договору, господарський суд зазначає, що детальний опис виконаних адвокатом робіт та наданих послуг відповідає умовам договору та обставинам розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74, ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За встановлених обставин щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, суд оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення договору та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин та участь у судових засіданнях, зважаючи на відсутність заперечень відповідача стосовно розміру витрат на правничу допомогу, дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 500 грн. 00 коп. є справедливою та співрозмірною.

З огляду на задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок" Бетон Маркет" у повному обсязі, відповідно до норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 9 500 грн. 00 коп. покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок" Бетон Маркет" задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль Сервіс 2015" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Сташкова, буд. 12-а, кв. 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок" Бетон Маркет" (70435, Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Шкільна, буд. 48-А, ) 9 500 грн. 00 коп. (дев`ять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 22.02.2021.

Суддя І.А. Рудь