ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021м. ДніпроСправа № 904/6539/20

за позовом Акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ"

до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "ВОСТОК-30"

про стягнення 336 166 грн. 23 коп.

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Драна Ю.В.

Представники:

Від позивача Кожемятов К.М.

Від відповідача Пустовіт О.Ж. голова правління

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельного кооперативу "Восток-30" основного боргу 283047 грн. 71 коп., інфляційні втрати 6181 грн. 03 коп., 3% річних 5908 грн. 68 коп., пені 21 215 грн. 47 коп. 7 % штрафу 19 813 грн. 34 коп.

Позивач наполягав на задоволенні позову. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві. Зазначив, що заборгованість у сумі 158669 грн. 98 коп. під час розгляду справи відповідачем сплачено. Наполягав на стягненні інфляційних втрат та 3% річних. Заперечував проти зменшення штрафних санкцій.

Відповідач надав відзив на позов у якому зазначив, що заборгованість виникла в зв`язку з браком грошових коштів. Надав докази сплати заборгованості у сумі 158669 грн. 98 коп. Просив суд зменшити розмір штрафних санкцій. Просив суд не стягувати інфляційні втрати та 3% річних.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2013р. між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" та Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Восток-30" укладено договір № 536 купівлі-продажу теплової енергії (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 теплопостачальна організація-продавець бере на себе зобов`язання постачати споживачеві-покупцю теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач-покупець зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленим тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно п. 2.1 Договору теплова енергія постачається Споживачу-Покупцю в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду; гаряче водопостачання - протягом року.

Відповідно до пункту 5.1 Договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, у разі їх відсутності розрахунковим способом.

Облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія проводиться за комерційними приладами обліку на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації-продавця та споживача-покупця або за домовленістю сторін в іншому місці (пункт 5.2 Договору).

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається споживачем-покупцем, проводяться в грошовій формі за розрахунковий період, відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 6.2 Договору).

У пункті 6.3 Договору узгоджено, що оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до встановлених тарифів шляхом 30 відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання; решта 70 відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії; кошти, які надійшли від споживача-покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості споживача-покупця за договором; остаточний розрахунок за фактичну спожиту споживачем-покупцем теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії.

В пункті 6.4 Договору зазначено, що якщо Споживач-Покупець розраховується за показаннями приладів комерційного обліку: при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлене та сплачене до початку розрахункового періоду, розрахунки здійснюються за фактично спожиту теплову енергію згідно п. 6.3; у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) зараховується в рахунок оплати заборгованості минулих періодів, при відсутності такої, в рахунок авансових платежів майбутніх періодів.

Відповідно до пункту 6.5 Договору у випадку, якщо споживач-покупець, не має приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірним тепловим навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання споживача-покупця у розрахунковому періоді; розрахунки здійснюються згідно з пункту 6.3 Договору.

Споживач-Покупець сплачує Теплопостачальній організації-Продавцю вартість теплової енергії, використаної понад обсяги, які передбачені на відповідний період, згідно фактично використаного обсягу теплової енергії. Якщо фактична середньомісячна температура зовнішнього повітря буде нижче від температури зазначеної в діючих нормативних документах, то збільшення споживання теплової енергії понад договірні обсяги на опалення об`єктів не вважається порушенням договору. ( п. 6.7 Договору).

Умовами п. 6.8 Договору визначено, що якщо при погашенні дебіторської заборгованості боржником в первинних платіжних документах не зазначено період, за який відбувається погашення заборгованості, зараховувати платежі чи інші форми розрахунків в оплату заборгованості по мірі їх виникнення в хронологічній послідовності згідно принципу нарахування і відповідності.

Пунктом 6.9 Договору передбачено, що звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитої теплової енергії Споживачем-Покупцем та акта приймання-передачі теплової енергії дату проведення річної інвентаризації, дату закінчення опалювального сезону та на вимогу однією із сторін за згодою. Наявність акту звіряння, підписаного сторонами, підтверджує достовірність договірних відносин.

Відповідно до пункту 7.2.7. Договору за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7-ми відсотків вказаної суми; період, за який нараховується штрафні санкції, становлять три роки; строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій встановлено сторонами у три роки.

Згідно Додатку 1 до Договору сторони погодили обсяги та порядок постачання теплової енергії Споживачу.

Також позивачем та відповідачем підписано додаток 2 до Договору, яким погоджено умови припинення постачання теплової енергії.

До договору сторонами підписано дислокацію об`єктів.

20.07.2020р. позивачем та відповідачем підписано договір №1 про реструктуризацію заборгованості за теплову енергію (далі Договір).

Відповідно до п.1 Договору з 20.07.2020р. підприємство надає Боржнику розстрочку у погашенні заборгованості за теплову енергію, що утворилась за договором №536 від 07.10.2013 станом на 20 липня 2020р. на суму 311 047 грн. 71 коп. Щомісячна сума платежу з погашення реструктуризації заборгованості на період з липня 2020р. по листопад 2020р. становить 62 209 грн. 54 коп.

Підприємство має право приймати рішення про дострокове припинення договору про реструктуризацію у разі дострокогвого погашення реструктуризованої заборгованості, відчуження боржником приміщення (купівлі-продаж, обмін (приміщення) оформлення спадку, подання документів з недостовірними відомостями (п. 2.2 Договору).

Згідно п. 2.3 Договору Боржник зобов`язаний забезпечити своєчасне погашення боргу за теплову енергію, а саме щомісячно здійснювати погашення реструктуризованої заборгованості відповідно до п.1 цього Договору.; у разі відчуження приміщення сплатити невнесену суму реструктуризованої заборгованості у в повному обсязі не більше одного місяця з дні укладення договору відчуження.

06.08.2019р. відповідачем та ОСОБА_1 підписано типовий договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги. Згідно даного договору підприємство надало громадянину розстрочку у погашення заборгованості з квартирної плати та плати за комунальні послуги, що утворилася станом на 01.08.2019р., на суму 57786 грн. 94 коп.

Наявними у справі доказами підтверджено належне виконання позивачем своїх договірних зобов`язань, щодо постачання Відповідачу теплової енергії. Позивачем умови договору виконано у повному обсязі, про що свідчать наступні Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № 7877 від 31 грудня 2019 року на загальну суму 111 877,84 грн.; № 11 від 31 січня 2020 року на загальну суму 119 792,14 грн.; № 1088 від 29 лютого 2020 року на загальну суму 87 608,76 грн.; № 2161 від 31 березня 2020 року на загальну суму 31 072,58 грн.; № 3318 від 30 квітня 2020 року на загальну суму 25 784,59 грн.

Встановлено, що у період з 01.12.2019 року по 15.04.2020 року Відповідач в порушення умов розділу 6 Договору не виконав свої зобов`язання щодо здійснення оплати за поставлену теплову енергію, у зв`язку з чим станом на 24.11.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 283047,71грн.

Встановлено, що під час розгляду справи відповідачем сплачено заборгованість у сумі 158669 грн. 98 коп.

Згідно приписів ст. 231 ч. 1 п. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд вважає ща можливе закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості у сумі 158669 грн. 98 коп. на підставі ст. 231 ч. 1 п. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України 2. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Господарський суд вважає за можливе зменшити розмір 7% штрафу до 198 грн. 34 коп.

Необхідно взяти до уваги, що відповідно до пункту 7.2.7. Договору за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення за кожний день прострочення.

В порушення вимог ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України позивачем та відповідачем не визначено безпосередню суму пені за кожен день прострочення, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені.

Позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 321 ч. 1 п. 2, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельного кооперативу "Восток-30" (50093, м. Кривий Ріг, вул. Лісового, буд. 8, ідентифікаційний код 21929438) на користь акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг, вул.Електрична,1, ідентифікаційний код 00130850) 124 377 грн. 73 коп. заборгованість, штраф 7% в сумі 198 грн. 13 коп., інфляційних втрат 6181 грн. 03 коп., 3% річних 5908 грн. 68 коп., судовий збір 4724 грн. 26 коп.

Провадження у справі щодо стягнення 158 669 грн. 98 коп. закрити.

В решті суми позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 01.02.2021

Суддя Г.В. Манько