ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

24.02.2021м. Дніпро№ 904/1315/21

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Колісник І.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м.Дніпро

боржник: Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємства № 34" Дніпровської місткої ради , м. Дніпро

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 159 854,67 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 19.02.2021 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємство № 34" Дніпровської міської ради 159 854,67 грн, з яких: 122 235,12 грн - заборгованість за поставлену електричну енергію за договором постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за особовим рахунком № 45-14/09 за період січень - серпень 2019 року, 24 324,71 грн - пеня, 4 835,01 грн - 3% річних, 8 459,83 грн - інфляційні втрати.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Згідно з частиною третьою статті 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, cуд відмовляє у видачі судового наказу.

Правові підстави для видачі судового наказу в частині стягнення пені у сумі 24 324,71 грн відсутні з огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

Заявлена до стягнення пеня у сумі 24 324,71 грн нарахована за загальний період з 10.10.2019 по 18.02.2021.

За таких обставин за вимогою в частині стягнення пені за період з 10.10.2019 по 18.02.2020 на час звернення заявника до суду строк позовної давності сплинув.

У справах наказного провадження закон не передбачає можливості частково задовольнити заявлену вимогу, відмежовуючи суму вимог із пропущеним строком позовної давності.

За змістом статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, однак не перешкоджає заявнику для звернення з такою самою вимогою до суду в позовному порядку.

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" у видачі судового наказу за вимогою до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне підприємства № 34" Дніпровської міської ради про стягнення пені у сумі 24324,71 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 24.02.2021 та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя І.І. Колісник