ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09.02.2021 р. Справа № 914/304/21

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

за позовом Львівської міської ради, м.Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір», м.Львів

про скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання привести земельну ділянку до попереднього стану шляхом демонтажу самочинно збудованої добудови до будівлі

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сапфір» про скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання привести земельну ділянку до попереднього стану шляхом демонтажу самочинно збудованої добудови до будівлі.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити її без руху з огляду на таке.

В силу вказівки п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України).

У позовній заяві адресою відповідача зазначено: вул.Володимира Великого, 71/83, 79035, однак не вказано назви населеного пункту, у якому знаходиться така вулиця, будинок та квартира.

Отже, неповне зазначення місцезнаходження відповідача не дає можливості вважати позовну заяву в цій частині такою, яка відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.162 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивач, особа, яка звертається позовом в інтересах іншої особи, зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. (ч.1 ст.172 ГПК України)

Пунктом 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, визначено, що розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.61 Правил, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Як встановлено судом, до позовної заяви позивачем долучено описи вкладення у цінний лист про надсилання Товариству з обмеженою відповідальністю «Сапфір» та державному реєстратору Бойко Х.Р., яка зазначена в позовній заяві як третя особа, таких документів: копії позовної заяви, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копії договору оренди землі, копії технічного паспорта, копії рішення Господарського суду Львівської області, копії листа департаменту містобудування, копії листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові. Разом з тим, серед додатків до поданої до суду позовної заяви вказано та фактично долучено до неї і такий додаток як заява про забезпечення позову, який не надсилався відповідачеві та третій особі.

Суд звертає увагу позивача на те, що зі змісту норми ч.1 ст.172 ГПК України, яка є імперативною, випливає, що обов`язок позивача надіслати всі додані до позовної заяви документи не ставиться в залежність від того, чи є такий документ письмовим доказом чи заявою з процесуальних питань.

Згідно з ч.2 ст.164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Варто зазначити, що форма і зміст документів, які подаються до господарського суду, повинні відповідати вимогам, встановленим чинним законодавством для цих документів.

Так, частинами 2, 4 та 5 статті 91 ГПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. №55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

При огляді матеріалів позовної заяви судом встановлено, що додатки до неї, які подані в копіях, засвідчені відміткою, що складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, прізвища, ініціалів та підпису особи, проте до позовної заяви не додано жодних документів на підтвердження наявності у особи, яка посвідчувала копії письмових доказів, повноважень вчиняти такі дії від імені позивача.

Враховуючи все вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позивачем не дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України щодо зазначення в позовній заяві відомостей про місцезнаходження відповідача, а також вимог щодо додання до позовної заяви документів, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копій всіх доданих до позовної заяви документів, та вимог щодо належної форми долучених доказів.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищенаведене, відповідно до вказаних норм ГПК України позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачеві спосіб і строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення допущених недоліків шляхом надання суду:

відомостей про місцезнаходження відповідача;

доказів відправлення відповідачеві та третій особі копій доданих до позовної заяви документів (заяви про забезпечення позову);

доказів наявності повноважень у особи, яка засвідчувала додані до позовної заяви копії документів (або шляхом надання суду копій документів, засвідчених повноважною особою).

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Суддя З.П. Гоменюк