ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 справа № 909/764/20

За позовом: Фізичної особи-підприємця Колесніка Олега Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 )

до Відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття» (82200, Львівська область, м.Трускавець, вул. Городище, 8; ідент.код 34358195)

про: стягнення грошових коштів у загальній сумі 85881,50грн.

Суддя: Стороженко О.Ф.

Секретар: Мазуркевич М.Р.

Представники:

Позивача: не прибув;

Відповідача: Голоюх С.В. - Довіреність №62 від 11.02.2020.

Процесуальні дії вчинено Судом у приміщенні Господарського суду Львівської області: зал судового засідання №11.

Суд встановив:

Фізичною особою-підприємцем Колесніком Олегом Анатолійовичем подано Позовну заяву з вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття» грошових коштів у загальній сумі 85881,50грн, а саме:

-боргу у сумі 56420,00грн, що виник у зв`язку з порушенням Відповідачем грошового зобов`язання з оплати вартості робіт (з ремонту ТЗ), передбаченого умовами Договору №784 від 10.12.2018;

-пені у сумі 24090,15грн, нарахованої у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (від суми боргу) за період: 26.01.2019 - 11.08.2020;

-трьох процентів річних (від простроченого платежу) у сумі 2615,41грн та інфляційних втрат у сумі 2758,94грн, нарахованих згідно з нормою ч.2 ст.625 ЦК України.

Позивачем подано також Відповідь на відзив.

Відповідачем подано Відзив на позов, у якому зазначено про сплату суми основного боргу та заявлено про наявність підстав для зменшення Судом розміру додаткових нарахувань.

16.12.2020 Відповідачем подано Доповнення до відзиву, у яких заявлено про:

-необхідність застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені та процентів річних;

-зменшення розміру компенсації витрат Позивача на правничу допомогу.

Позивачем заявлено Клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Представник Відповідача надав (усно) пояснення стосовно обставин спору.

Справу, згідно з нормами статей 12, 247 ГПК України, розглянуто за правилами загального позовного провадження.

У ході дослідження обставин справи та поданих доказів, - Суд встановив:

10.12.2018 Сторонами укладено Договір №784, згідно з умовами якого Позивачем виконано відновлювальний ремонт транспортного засобу марки (моделі) Volkswagen (Multivan) вартістю 56420,00грн, що підтверджується двостороннім Актом №784 від 25.01.2019.

25.01.2019 Позивачем повернуто Відповідачу відремонтований автомобіль, що підтверджується відповідним двостороннім Актом.

Згідно з умовами п.5.2 Договору, Відповідач зобов`язався здійснити оплату вартості ремонтних робіт у 10-денний строку з моменту виконання робіт та повернення автомобіля.

Отже, строк на оплату тривав до 04.02.2019 включно.

Відповідачем не було виконано вказане грошове зобов`язання, що зумовило заявлення позову (у даній справі) про стягнення заборгованості.

02.11.2020, у ході судового процесу, Відповідачем сплачено суму основного боргу (56420,00грн), що підтверджується Платіжним дорученням №3702 від 02.11.2020.

Отже, згідно з нормою п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, наявні підстави для закриття провадження у справі стосовно позовної вимоги про стягнення суми основного боргу.

Факт порушення Відповідачем грошового зобов`язання зумовив нарахування Позивачем:

-пені у сумі 24090,15грн, - у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (від суми боргу) за період: 26.01.2019 - 11.08.2020 (згідно з п.6.3 Договору);

-трьох процентів річних (від простроченого платежу) у сумі 2615,41грн та інфляційних втрат у сумі 2758,94грн, - згідно з нормою ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідачем заявлено про застосування Судом спеціального позовної давності до вимоги Позивача про стягнення пені.

Враховуючи факт виникнення заборгованості Відповідача з 05.02.2019 (так як до 04.02.2019 тривав строк оплати) та можливість нарахування пені лише у межах 6-місячного строку, тобто - до 05.08.2019 (згідно з нормою ч.6 ст.232 Господарського кодексу України), а також - факт заявлення позову 04.09.2020, річний строк позовної давності стосовно вимоги про стягнення пені, передбачений нормою п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України, тривав з 04.09.2019 до 04.09.2020.

Позивачем нараховано пеню:

-з 26.01.2019, хоча прострочення оплати виникло лише 05.02.2019;

-за період з 26.01.2019 до 11.08.2020, хоча, згідно з нормою ч.6 ст.232 ГК України, правомірним було нарахування пені лише упродовж 6-ти місяців, тобто: з 05.02.2019 до 05.08.2019.

Враховуючи, що строк правомірного нарахування пені сплив 05.08.2019, і річний строк позовної давності, відповідно, тривав до 05.08.2020, тому факт заявлення позову 04.09.2020 зумовлює пропущення Позивачем спеціального (річного) строку позовної давності.

Згідно з нормами статей 256, 267 (ч.4) ЦК України, пропущення Позивачем річного строку позовної давності щодо вимоги про стягнення пені зумовлює наявність підстав для відмови у задоволенні позову у відповідній частині вимог.

Відповідно до норми ч.2 ст.625 ЦК України, Позивачем нараховано Відповідачу також три проценти річних (від простроченого платежу) у сумі 2615,41грн та інфляційні втрати у сумі 2758,94грн.

Враховуючи факт нарахування Позивачем трьох процентів річних з 25.01.2019 до 11.08.2020, ним надмірно нараховано річні з 25.01.2019 до 04.02.2019 у сумі 49,21грн, так як прострочення оплати настало лише 05.02.2019.

Отже, належна сума трьох процентів річних складає 2566,20грн.

Нарахування Позивачем інфляційних втрат з 01.02.2019 (а не з 05.02.2019) не вплинуло на їх кінцеву суму.

Оскільки Відповідачем, виходячи з норм статей 509, 526, 530, 610, 612, 837 ЦК України, допущено порушення грошового зобов`язання (з оплати вартості ремонтних робіт), тому вимоги Позивача про стягнення належних сум трьох процентів річних (2566,20грн) та інфляційних втрат (2758,94грн) - повністю обґрунтовані і, відповідно, - підлягають задоволенню.

Згідно з нормою ч.9 ст.129 ГПК України, наявні підстави для покладення на Відповідача у повному обсязі витрат Позивача на судовий збір (у сумі 2188,30грн), так як спір виник внаслідок неправильних дій Товариства «Ріксос-Прикарпаття».

Відповідно до норми п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, витрати Позивача на професійну правничу допомогу у сумі 7000,00грн підлягають покладенню на обидві Сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи пропущення Позивачем строку позовної давності стосовно вимоги про стягнення пені у сумі 24090,15грн, а також - неправомірне нарахування трьох процентів річних у сумі 49,21грн, що зумовлює наявність підстав для відмови у задоволенні позову у частині стягнення вказаних сум (разом: 24139,36грн), наявні підстави для відповідного пропорційного розподілу витрат (Позивача) на професійну правничу допомогу, враховуючи, що обґрунтована сума позову складає 61742,14грн.

Проте важливо, що Відповідачем заявлено Клопотання про зменшення розміру витрат (Позивача) на професійну правничу допомогу (що підлягають розподілу), оскільки:

-заявлений Позивачем розмір витрат у сумі 7000,00грн - неспівмірний у порівнянні з обсягом та складністю правової допомоги, наданої у даній справі;

-спір у даній справі належить до категорії нескладних, так як обґрунтований єдиним Договором, без необхідності проведення комплексного аналізу правовідносин Сторін;

-розрахунок спірних сум додаткових нарахувань полягав у проведенні нескладних математичних підрахунків;

-Відповідачем сплачено суму основного боргу у добровільному порядку.

Отже, враховуючи:

-обгрунтованість заперечень Відповідача щодо розміру витрат (Позивача) на професійну правничу допомогу (які підлягають розподілу), що зумовлює наявність підстав, передбачених нормою ч.5 ст.126 ГПК України, для зменшення розміру таких витрат;

-наявність підстави, передбаченої нормою п.3 ч.4 ст.129 ГПК України, для пропорційного розподілу витрат (Позивача) на професійну правничу допомогу,-

наявні підстави для покладення на Відповідача витрат (Позивача) на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00грн.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 2, 12-14, 73-80, 86, 91, 129, 231 (п.2 ч.1), 232, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, - Суд

ВИРІШИВ:

1.Закрити провадження у справі стосовно позовної вимоги про стягнення основного боргу у сумі 56420,00грн.

2.Застосувати спеціальну позовну давність до позовної вимоги про стягнення пені у сумі 24090,00грн та, відповідно, - відмовити у задоволенні позову у частині стягнення пені.

3.Позов стосовно решти позовних вимог задоволити частково.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття» (82200, Львівська область, м.Трускавець, вул. Городище, 8; ідент.код 34358195) на користь Фізичної особи-підприємця Колесніка Олега Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ) три проценти річних (від простроченого платежу) у сумі 2566,20грн та інфляційні втрати у сумі 2758,94грн.

5.Відмовити у задоволенні позову у частині стягнення трьох процентів річних у сумі 49,21грн.

6.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діагностичний лікувально-реабілітаційний курортний комплекс «Ріксос-Прикарпаття» (82200, Львівська область, м.Трускавець, вул. Городище, 8; ідент.код 34358195) на користь Фізичної особи-підприємця Колесніка Олега Анатолійовича ( АДРЕСА_1 ; ідент.код НОМЕР_1 ) витрати на судовий збір у сумі 2188,30грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00грн.

Дане Рішення набирає законної сили відповідно до норм статей 240, 241, 254, 256, 257 ГПК України, а саме:

- у випадку відсутності апеляційного оскарження у 20-денний строк - після закінчення вказаного строку, встановленого на подання апеляційної скарги (до Західного апеляційного господарського суду), який обчислюється з дня складення повного Рішення;

- у випадку апеляційного оскарження (у 20-денний строк) і відсутності факту скасування - після ухвалення Західним апеляційним господарським судом відповідного судового рішення.

Повне рішення складено 22.02.2021.

Суддя Стороженко О.Ф.