РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.02.2021Справа № 910/21016/20

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Хильківський»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна»

про стягнення 217 613,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Хильківський» (надалі - СВК «Хильківський») звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» (надалі - ТОВ «Мозир Україна») про стягнення 217 613,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з поставки товару за договором постачання нафтопродуктів №2827 від 13.04.2020, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про повернення попередньої оплати товару у розмірі 217 613,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Вказана ухала була отримана ТОВ «Мозир Україна» 19.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №368, проте відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

13.04.2020 між ТОВ «Мозир Україна» (постачальник) та СВК «Хильківський» (покупець) був укладений договір постачання нафтопродуктів №2827 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується у відповідності з замовленням передавати у власність покупця наступні нафтопродукти, далі по тексту «Товар»: бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що товар поставляється погодженими партіями, у відповідності з заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Заявка вважається оформленою покупцем належним чином, якщо в ній зазначено найменування, кількість, ціна товару та якщо вона була надіслана постачальнику письмово (факсом або електронною поштою). У разі вивезення товару транспортними засобами покупця в заявці також зазначається графік подачі транспортних засобів в рамках строку поставки, передбаченому п. 3.6 даного договору. В разі вивезення товару транспортними засобами постачальника у заявці вказується пункт розвантаження транспортного засобу. Належним чином оформлена заявка є підставою для оформлення постачальником рахунку фактури. Постачання товару підтверджується первинними документами (видатковою накладною) які підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Згідно з п. 3.4 Договору на основі наданої покупцем заявки, постачальник до кінця робочого дня, наступного за днем надання заявки, оформляє і направляє покупцю рахунок-фактуру. Рахунок-фактура дійсний до сплати протягом 3 (трьох) банківських днів, після його оформлення.

Постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару (п. 3.5 Договору).

Відповідно до п 3.6 Договору у випадку поставки товару за цим договором на умовах 100% попередньої оплати, покупець зобов`язаний прийняти у своє розпорядження товар у строк не пізніше ніж через 3 (три) робочі дні з дати зарахування грошових коштів на банківському рахунку постачальника, а у випадку порушення покупцем цього строку з будь-яких причин, постачальник має право повернути грошові кошти покупцю, отримані за такий товар, протягом 3 (трьох) робочих днів з дати порушення вищезазначеного строку, якщо інше сторони не обумовлять у відповідній додатковій угоді до цього договору.

На виконання умов Договору відповідач виставив позивачу рахунки на оплату №МУ000003730 від 19.08.2020 на суму 91 500,00 грн. та №МУ000003731 від 19.08.2020 на суму 256 500,00 грн., які повністю оплачені СВК «Хильківський», що підтверджується платіжними дорученнями №4064 від 20.08.2020 та №4075 від 21.08.2020.

В свою чергу відповідачем поставлено позивачу товар на підставі Договору на суму 103 386,60 грн., що підтверджується видатковою накладною №4908 від 28.08.2020.

07.09.2020 позивач звернувся до відповідача з листом №73, в якому просив здійснити повернення коштів у розмірі 244 613,40 грн.

10.09.2020 відповідач звернувся до позивача з листом, в якому визнав заборгованість у розмірі 244 613,40 грн. та зобов`язався повернути її до 25.09.2020.

05.10.2020 ТОВ «Мозир Україна» звернулося до СВК «Хильківський» з листом, в якому повідомило, що у зв`язку з дією на території України карантину господарська діяльність відповідача обмежена і запропонувало графік повернення грошових коштів.

Відповідачем повернуто позивачу кошти за непоставлений на підставі Договору товар у розмірі 27 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №4064 від 22.09.2020, №46964 від 25.09.2020, №65381 від 29.10.2020 та №65657 від 24.11.2020.

Вимогою №89 від 26.11.2020 СВК «Хильківський» просив ТОВ «Мозир Україна» повернути кошти у розмірі 217 613,40 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язання з поставки товару за Договором, у зв`язку з чим позивач просить повернути на його користь суму передоплати у розмірі 217 613,40 грн.

Укладений сторонами договір є договором купівлі-продажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи (платіжні доручення №4064 від 20.08.2020 та №4075 від 21.08.2020) підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача передоплату за товар у загальному розмірі 348 000,00 грн. на підставі Договору.

В свою чергу, відповідачем поставлено позивачу товару у розмірі 103 386,60 грн., що підтверджується видатковою накладною №4908 від 28.08.2020, а також повернуто суму передоплати у розмірі 27 000,00, що підтверджується платіжними дорученнями №4064 від 22.09.2020, №46964 від 25.09.2020, №65381 від 29.10.2020 та №65657 від 24.11.2020.

СВК «Хильківський» звернувся до ТОВ «Мозир Україна» із листом №73 від 07.09.2020 та вимогою №89 від 26.11.2020, в якій просив повернути суму вартості непоставленого товару у розмірі 217 613,40 грн. протягом семи календарних днів.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно частини 2 ст. 570 Цивільного кодексу України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Водночас, згідно положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №910/12382/17.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту передання позивачу товару на підставі Договору на суму 133 080,00 грн.

Таким чином, із реалізацією покупцем його права на повернення передоплати за договором, правочин, що витікає з цього договору, припиняється та виникає нове грошове зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного суду від 25.05.2018 у справі №925/125/14.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, у відповідача виникло грошове зобов`язання по поверненню позивачу передоплати у розмірі 244 613,40 грн., з яких повернуто 27 000,00 грн., і строк його виконання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 217 613,40 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги СВК «Хильківський» про стягнення з ТОВ «Мозир Україна» передоплати у розмірі 217 613,40 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Хильківський» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мозир Україна» (02094, м. Київ, вул. Віскозна, будинок 3; ідентифікаційний код 41692853) на користь Сільськогосподарського виробничго кооперативу «Хильківський» (37831, Полтавська обл., Хорольський р-н, с. Хильківка, вул. Шевченка, будинок 45; ідентифікаційний код 03770247) заборгованість у розмірі 217 613 (двісті сімнадцять тисяч шістсот тринадцять) грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 3 264 (три тисячі двісті шістдесят чотири) грн. 20 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий