ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" лютого 2021 р. Cправа № 902/1247/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (вул. Гната Мороза, 102, м. Вінниця, 21000)

до: Фізичної особи підприємця Павлюка Андрія Сергійовича ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 209901,37 грн.

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 21.12.2020 надійшла позовна заява №б/н від 07.12.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" до Фізичної особи підприємця Павлюка Андрія Сергійовича про стягнення 209901,37 грн, з яких 120395,22 грн - основного боргу, 18889,83 грн - 24% річних, 60609,84 грн - штрафу, 8165,04 грн - пені та 1841,44 грн - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов`язків за Договором поставки №461/29 від 22.02.2018 р, в частині проведення розрахунків за отриманий товар.

Ухвалою суду від 22.12.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/1247/20 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Вказана ухвала вручена усім учасникам справи, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

22 лютого 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (позивач, за договором Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Павлюком Андрієм Сергійовичем (відповідач, за договором Покупець) укладено договір поставки № 461/29 (надалі Договір).

Згідно з предметом Договору Постачальник зобов`язується передати, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити алкогольну продукцію (напої) та інші товари (далі за текстом Договору разом - Товар) на умовах, визначених в цьому Договорі (п. 1.1. Договору).

Найменування, асортимент та кількість Товару визначаються у видаткових накладних, які складаються Сторонами при прийманні-передачі кожної партії Товару. Партією Товару вважається найменування, кількість та асортимент Товару, зазначені в одній видатковій накладній (п. 1.2. та п. 1.3. Договору).

Ціна кожної одиниці Товару визначається Постачальником та вказується у видаткових накладних. Вартість однієї партії Товару являє собою вартість Товару зазначену у видатковій накладній, за якою ця партія поставляється. Загальна сума Договору складається із сум всіх -видаткових накладних, складених відповідно до цього Договору (п.п. 2.1. - 2.3. Договору).

Поставка Товару здійснюється на підставі заявок Покупця окремими партіями протягом строку дії' цього Договору. Заявки Покупця повинні бути зроблені останнім в усній або письмовій формі за допомогою телефонного або факсимільного зв`язку. В заявці повинні бути зазначені: найменування, асортимент та кількість Товару. Постачальник протягом однієї доби повинен надати Покупцю усне підтвердження щодо можливості поставити замовлений Товар. У разі відсутності на складі Постачальника найменування, асортименту чи кількості Товару, замовленого Покупцем, Постачальник узгоджує з Покупцем в усній формі найменування, кількість та асортимент Товару, які він має змогу поставити. Поставка Товару здійснюється на умовах DDP відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010 р.). Поставка Товару здійснюється транспортними засобами та за рахунок Постачальника. Адреса доставки узгоджується Сторонами під час узгодження заявки Покупця. Сторони можуть визначати інші умови поставки Товару, при узгодженні замовлення на Товар. Поставка здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів задати узгодження заявки, а якщо Сторони домовились про попередню оплату Товару Поставка здійснюється протягом 2 (двох) робочих днів з дати оплати. Сторони вправі під час узгодження заявки збільшити строк поставки. Датою поставки партії Товару є дата підписання уповноваженим представником Покупця видаткової накладної або іншого товаросупроводжувального документу, який був пред`явлений до підпису під час приймання-передачі Товару (п.п. 3.1. - 3.6. Договору).

Розрахунки за Товар здійснюються за кожною поставленою партією Товару шляхом оплати Покупцем вартості партії Товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки такої партії. Оплата здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника або в іншій формі та спосіб (порядку), що не заборонені чинним законодавством України, за умови попереднього погодження форми і способу розрахунків із Постачальником (п. 4.1. та п. 4.2. Договору).

Днем оплати є день зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Постачальник має право без згоди Покупця та незалежно від призначення платежу, зараховувати кошти, які Покупець перерахував за отриману продукцію в рахунок погашення боргу за накладними на продукцію, яка була поставлена раніше (п. 4.4. та п. 4.5. Договору).

Приймання-передача Товару здійснюється в місці поставки повноважними представниками Сторін. Покупець зобов`язується до моменту першої поставки надати Постачальнику письмову інформацію/довіреність про осіб, уповноважених приймати Товар, зразки їх підписів та зразки печатки/штампів, якими зазначені матеріально відповідальні особи завіряють свій підпис на документах (накладних) про одержання Товару. Така інформація оформлюється у вигляді додатку до даного Договору (надалі Додаток), який підписується керівником та завіряється печаткою. У випадку зміни/доповнення наданої інформації' Покупець зобов`язаний повідомити про це Постачальника до наступної поставки в порядку та з додержанням форми, передбаченими у даному підпункті. Підпис особи уповноваженої приймати Товар на товаросупроводжувальних документах, зразок якого є у Додатку наданому Покупцем, вважається достатнім доказом того, що Товар прийнятий уповноваженою особою Покупця, без необхідності завірення такого підпису печаткою (штампом). Наявність на товаросупроводжувальних документах печатки (штампу), зразки яких було попередньо надано Покупцем, є належним доказом того, що Товар прийнятий уповноваженою особою Покупця, навіть якщо зразок підпису особи зазначений у Додатку не збігається з тим, який наявний на товаросупроводжувальних документах. У випадку, якщо зразок підпису та (або) зразок печатки (штампу) на накладній не збігається зі зразками підписів та (або) зразками печаток (штампів) наданих Покупцем Постачальнику у Додатку, проте такий підпис (печатка, штамп) наявний на накладних, що були оплачені Покупцем раніше, то вважається, що Товар прийнятий уповноваженою особою Покупця. У випадку недотримання Покупцем умов пп. 6.1.1 п.6.1 цього Договору Постачальник вправі не здійснювати поставки Товару Покупцю до моменту надання ним інформації', зазначеної в пп. 6.1.1. п. 6.1 цього Договору. (п. 6.1. Договору).

Оформлення приймання-передачі Товару здійснюється шляхом підписання представниками Сторін видаткових накладних і/або інших товаросупроводжувальних документів (п. 6.3. Договору).

За невиконання чи неналежне виконання умов цього Договору винна Сторона зобов`язана відшкодувати іншій заподіяні таким невиконанням (неналежним виконанням) збитки та сплатити передбачені цим Договором штрафні санкції'. Відшкодування збитків та сплата штрафних санкцій не звільняє винну Сторону від виконання нею зобов`язань за даним Договором (п. 7.1. Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє на протязі двох років з моменту укладення, а відносно розрахунків до повного їх виконання. По закінченню терміну дії даний Договір вважається автоматично пролонгованим строком на наступний календарний рік на тих самих умовах при відсутності письмового повідомлення про припинення, направленого однією Стороною іншій. Таке письмове повідомлення направляється другій Стороні не пізніше ніж за один місяць до дати фактичного припинення (розірвання) даного Договору (п. 10.2. Договору).

01 січня 2020 року Відповідачем на виконання умов п. 6.1. Договору надана позивачу довіреність в якій зазначено підписи осіб, яких уповноважено на прийом товару від Постачальника (ТОВ «Баядера Логістик») і що товар був прийнятий уповноваженими особами Довірителя як Покупця за Договором поставки №461/29 від 22.02.2018 р.

На виконання вимог Договору позивач передав, а відповідач отримав товар на загальну суму 121219,68 грн., що стверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними №16288/15271 від 06.03.2020 на суму 12283,32 грн., №16398/15283 від 06.03.2020 на суму 3632,04 грн, №16399/15284 від 06.03.2020 на суму 8531,16 грн., №16400/15285 від 06.03.2020 на суму 12894,48 грн., № 16402/15286 від 06.03.2020 на суму 12743,52 грн., №18793/17583 від 17.03.2020 на суму 3857,16 грн., №18794/17584 від 17.03.2020 на суму 15393,42 грн., №18795/17585 від 17.03.2020 на суму 7953,36 грн., №18796/17586 від 17.03.2020 на суму 8581,08 грн., №18827/17588 від 17.03.2020 на суму 7711,20 грн., №19123/17848 від 18.03.2020 на суму 4448,88 грн., №19130/17855 від 18.03.2020 на суму 14230,56 грн., №19131/17856 від 18.03.2020 на суму 8959,50 грн. (а.с. 18-31).

Відповідач за поставлений товар у визначені договором строки не розрахувався.

Разом з тим, 27.10.2020 року відповідач провів часткову оплату в сумі 2000,00 грн., що стверджується платіжним дорученням №224 від 27.10.2020 (а.с. 32).

Позивач на підставі п. 4.5. Договору зарахував частину в сумі 1175,54 грн в погашення заборгованості за попередньою видатковою накладною по якій у позивача відсутні претензії, а частину в сумі 824,46 грн зарахував в погашення заборгованості за видатковою накладною №16288/15271 від 06.03.2020 на суму 12283,32 грн.

Як зазначено позивачем в позовній заяві станом на 07.12.2020 заборгованість відповідача перед позивачем становить 120395,22 грн.

Відповідач у визначені договором строки за поставлений товар не розрахувався, що стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача 209901,37 грн - заборгованості, з яких: 120395,22 грн - основного боргу, 18889,83 грн - 24% річних, 60609,84 грн - 50% штрафу, 8165,04 грн. - пені та 1841,44 грн - інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує таке.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Дії позивача по передачі товару та дії відповідача по прийняттю вказаного товару, за визначеною ціною свідчать про те, що у боржника (відповідача) виникло зобов`язання по оплаті товару.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини щодо поставки товару, за якими згідно зі ст. 712 ЦК України одна сторона продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом .

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

В п. 4.1. Договору сторонами визначено, що розрахунки за Товар здійснюються за кожною поставленою партією Товару шляхом оплати Покупцем вартості партії Товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки такої партії.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що зобов`язання за Договором в частині проведення розрахунків за поставлений товар, відповідачем не виконано.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу в розмірі 120395,22 грн. правомірною та обґрунтованою.

Крім суми основного боргу, у зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару, позивачем заявлено до стягнення 18889,83 грн - 24% річних, 60609,84 грн - 50% штрафу, 8165,04 грн. - пені та 1841,44 грн - інфляційних втрат за загальний період з 06.04.2020 по 07.12.2020.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 7.2. Договору за несвоєчасну оплату Товару Покупець додатково сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день погашення боргу за весь час, а також 24 % річних від суми заборгованості. У разі, якщо заборгованість не буде погашено протягом 10 днів з дати її виникнення, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Постачальника штраф у розмірі 50 % від суми поставки, строк розрахунків по якій було порушено.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

До позовної заяви долучено розрахунок заборгованості та штрафних санкцій (а.с. 8-12).

Суд перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, пені, 24% річних та інфляційних втрат, в межах вказаного позивачем періоду, помилок не виявив, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 18889,83 грн - 24% річних, 60609,84 грн - 50% штрафу, 8165,04 грн. - пені та 1841,44 грн - інфляційних втрат підлягають задоволенню, як такі що передбачені договором та законом.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду належних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо здійснення оплати за поставлений товар.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-80, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Павлюка Андрія Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (вул. Харченка Євгенія, 42, м. Київ, 02088, вул. Гната Мороза, 102, м. Вінниця, 21000, ) 120395,22 грн - основного боргу, 18889,83 грн - 24% річних, 60609,84 грн - 50% штрафу, 8165,04 грн. - пені, 1841,44 грн - інфляційних втрат та 3148,52 грн. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 22 січня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Гната Мороза, 102, м. Вінниця, 21000)

3 - відповідачу ( АДРЕСА_1