ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/371/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Дельта Вілмар про забезпечення позову (вх. 2-181/21 від 15.02.2021р.), пред`явленого до приватного сільськогосподарського підприємства „Козирське про зобов`язання виконати умови договору та стягнення пені у розмірі 201 468,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Дельта Вілмар звернулось до господарського суду із позовними вимогами до приватного сільськогосподарського підприємства „Козирське про зобов`язання відповідача поставити соняшник врожаю 2020 року українського походження у кількості 377,94 тонн на умовах, що визначені у договорі поставки №500005447 від 14.08.2020р., укладеному між позивачем та відповідачем; про стягнення пені за договором поставки №500005447 від 14.08.2020р. в розмірі 201 468,24 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №500005447 від 14.08.2020р. в частині передання позивачу у власність товару на умовах, визначених договором.

Звертаючись до господарського суду із позовною заявою до приватного сільськогосподарського підприємства „Козирське, товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Дельта Вілмар було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на все належне відповідачу рухоме майно, а саме сільськогосподарську техніку, та грошові кошти, що обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, в межах суми позовних вимог та понесених товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Дельта Вілмар судових витрат у розмірі 290 371,50 грн.;

- накладення арешту на насіння соняшнику врожаю 2020 року українського походження у кількості 377,94 тонн, яке належить приватному сільськогосподарському підприємству „Козирське, відповідає вимогам щодо якості, визначеним у п. 2.2 договору поставки №500005447 від 14,08.2020р., або фактична якість якого є кращою, ніж та, що визначена у п. 2.2 договору поставки №500005447 від 14.08.2020р., та заборони відповідачу, його посадовим особам, службовим особам, працівникам, уповноваженим особам оформляти будь-які документи щодо передачі цього насіння будь-яким третім особам, крім передачі на виконання судових рішень в інтересах позивача.

В обґрунтування поданої заяви товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Дельта Вілмар наголошено, що згідно відомостей Державного реєстру заборон обтяжень рухомого майна у відповідача наявний борг перед АТ КБ „Приватбанк, якому було передано в заставу сільськогосподарську техніку відповідача, на загальну суму 17 559 000,00 грн., будь-яке рухоме майно за відповідачем не зареєстровано. Викладені обставини, за твердженням позивача, свідчать, що виконання судового рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій, які, серед іншого, могли б бути задоволені шляхом звернення стягнення на вищевказане майно, може стати неможливим повністю чи частково у випадку, якщо відповідач порушить кредитні зобов`язання перед АТ КБ „Приватбанк. Таким чином, судове рішення щодо стягнення штрафних санкцій за договором поставки може бути виконане переважно лише за рахунок грошових коштів відповідача, що обліковуються на його банківських рахунках.

Крім того, позивачем було наголошено про наявність правових підстав для накладення арешту на насіння соняшнику та заборони відповідачу його відчужувати, оскільки до моменту розгляду судом даного спору приватне сільськогосподарське підприємство „Козирське не матиме жодних перешкод для здійснення відчуження цього майна на користь третіх осіб з метою ухилення від виконання можливого судового рішення.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Дельта Вілмар про забезпечення позову, господарський суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. ст. 136, 137 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

За приписами абзацу 3 п. З Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд зазначає, що предметом позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Дельта Вілмар є вимоги про зобов`язання відповідача поставити соняшник врожаю 2020 року українського походження у кількості 377,94 тонн на умовах, що визначені у договорі поставки №500005447 від 14.08.2020р., та стягнення пені у розмірі 201 468,24 грн.

Відповідно до п. 3.1 договору поставки №500005447 від 14.08.2020р. приватне сільськогосподарське підприємство „Козирське повинно було поставити товар у строк з 14.08.2020р. по 10.09.2020р. Проте, претензія про не поставлення товару №1271 була направлена позивачем на адресу відповідача лише 28.12.2020р.

З огляду на викладені обставини, враховуючи ненадання товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Дельта Вілмар будь-яких доказів на підтвердження вжиття відповідачем заходів щодо відчуження насіння соняшнику вражаю 2020р., враховуючи ненадання позивачем доказів, які можуть свідчить про наявність у відповідача товару, який мав бути поставлений на умовах договору, станом на момент звернення до суду із даним позовом, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на насіння соняшнику врожаю 2020 року та заборони відповідачу його відчужувати.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує, зокрема, висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 23.03.2020 року по справі № 910/7338/19, згідно якого невжиття наведених позивачем у заяві про забезпечення позову заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у справі (у разі задоволення позову), ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи відповідач здійснить розпорядження своїм майном або частиною майна у будь-який спосіб, зокрема відчужить своє майно (частину майна) на користь інших осіб (у тому числі шляхом продажу, дарування, передачі в управління або оренду, поділу, виділу, внесення до статутного капіталу, передачі у володіння та користування третім особам, найм, передачі в іпотеку та/або заставу, будь-якого іншого обтяження), то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить ефективний захист та поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких він звернувся з позовом у цій справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Господарський суд зазначає, що заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на все належне відповідачу рухоме майно, а саме сільськогосподарську техніку, не є співмірними із заявленими у межах даної справи вимогами. Крім того, підстави для накладення арешту на грошові кошти у господарського суду також відсутні, оскільки будь-які докази на підтвердження фактів вжиття відповідачем заходів з метою відчуження або навмисного перерахування коштів з метою не виконання судового рішення товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Дельта Вілмар також надано не було.

Підсумовуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що всупереч вимогам ст. 74 ГПК України, товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Дельта Вілмар не було надано доказів на підтвердження існування обставин, які можуть призвести до ускладнення або зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги недоведеність товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Дельта Вілмар ймовірності утруднення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову, господарський суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заяви.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Дельта Вілмар у задоволенні заяви (вх. 2-181-21 від 15.02.2021р.) про забезпечення позову.

Ухвала набрала законної сили 17.02.2021р. та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.П. Желєзна