номер провадження справи 35/204/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 Справа № 908/3140/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Соколова А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцепт», ідентифікаційний код юридичної особи 32876405 (49000, м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 4, оф. 3-А)

до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», ідентифікаційний код юридичної особи 00853317 (72250, Запорізька область, Веселівський район, смт. Широке, вул. Центральна, буд. 1)

про стягнення коштів

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Акцепт» з позовом до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», в якому просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати за товар, який не був поставлений за договором контрактації №31/03-20 від 31.03.2020 у розмірі 350 000,28 грн, штраф 30% у сумі 105 000,08 грн, 30% річних за користування чужими грошовими коштами у сумі 69 937,29 грн, неустойку у розмірі 0,3% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення у сумі 53 550,04 грн, штраф 50% у сумі 175 000,14 грн.

07.12.2020 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 908/3140/20, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 14.12.2020 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду, але не пізніше 29.12.2020, для усунення недоліків позовної заяви вказаних в ухвалі.

21.12.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №908/3140/20, присвоєно справі номер провадження 35/204/20. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 26.01.2021.

В судовому засіданні 26.01.2021 оголошено перерву до 18.02.2021.

В судове засідання 18.02.2021 представники сторін не з`явилися.

26.01.2021 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено про визнання позовних вимог в повному обсязі.

У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

В судовому засіданні 18.02.2021 судом прийнято рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

10.07.2020 між ТОВ «Профін-Трейд», ТОВ «Акцепт» та ДП «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» укладено Договір відступлення права вимоги №10/07-20-1, відповідно до якого Первісний кредитор ТОВ «Профін-Трейд» передає належне йому право вимоги за Договором контрактації №31/03-20 від 31.03.2020р.(просо) (далі - Основний Договір), укладеним між Первісним кредитором ТОВ «Профін-Трейд» та Боржником ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН», а Новий кредитор ТОВ «АКЦЕПТ» приймає право вимоги, що належне Первісному кредитору за Основним Договором.

Згідно п. 1.3. Договору відступлення права вимоги Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з Основного Договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього Договору.

Згідно ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

З метою дотримання вимог ч. 1 ст. 517 ЦК України, первісний кредитор ТОВ «Профін-Трейд» належним чином передав новому кредитору - ТОВ «АКЦЕПТ» наступні документи:

- Договір контрактації №31/03-20 від 31.03.2020 (просо);

- Акт звіряння з платіжними дорученнями, про що складено відповідний акт приймання-передачі.

Відповідно до умов Основного договору Сторони домовилися передати у власність Покупцю Просо відповідної якості у кількості 70 (сімдесят) тонн по цінам та в строк і на умовах, визначених у цьому Договорі, а Покупець зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити товар.

Пунктом 5.7. Основного договору визначена сума договору, яка складає 350000,28 грн. з урахуванням ПДВ 58333,38 грн.

Згідно п. 5.6. Основного договору Покупець зобов`язується здійснити оплату за Товар у наступні строки: 350000,28грн. з урахуванням ПДВ в строк до 30 квітня 2020 року.

ТОВ «ПРОФІН ТРЕЙД» повністю виконав умови Договору та здійснив попередню оплату на суму 350000,28 грн, про що свідчать відповідні платіжні доручення:

- №219 від 31.03.2020 на суму 276700,00 грн;

- №220 від 09.04.2020 на суму 73300,28 грн.

Відповідно до п. 9.2. Основного договору Строк дії цього договору закінчується 01 жовтня 2020 року, але не раніше виконання усіх зобов`язань Сторонами щодо виконання та/або пов`язане з виконанням умов даного Договору.

Пунктом 2.2. Основного договору передбачено, що поставку товару необхідно було здійснити до 01 жовтня 2020 року.

У встановлений Основним договором строк товар не був поставлений та відповідно до п. 8.3. договору у ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН» виник обов`язок з повернення отриманої передплати з урахуванням штрафних санкцій.

За період з моменту відступлення права вимоги до теперішнього часу Відповідач не виконав на користь Позивача, як нового кредитора, грошових зобов`язань по поверненню передплати за договором контрактації №31/03-20 від 31.03.2020р.(просо)

Пунктом 8.3. Основного договору передбачена відповідальність, у випадку непоставки або прострочення Продавцем поставки товару понад встановлені даним Договором граничні терміни, він зобов`язаний повернути Покупцю всі кошти перераховані на користь постачальника на виконання умов договору, у тому числі:

8.3.1. у разі прострочення поставки (непоставки, недопоставки) товару Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 30% від загальної суми попередньої оплати;

8.3.2. у разі прострочення поставки (непоставки, недопоставки) товару Продавець сплачує Покупцю проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30 % річних за період з дня одержання першої частини попередньої оплати від покупця до дня її повернення останньому;

8.3.3. у разі прострочення поставки (непоставки, недопоставки) товару понад 10 (десять) календарних днів, Продавець, починаючи з 11 (одинадцятого) календарного дня прострочення, додатково до штрафу передбаченому у п.п. 8.3.1. сплачує Покупцю неустойку у розмірі 0,3% від вартості непоставленого (недопоставленого) товару або товару, поставленого з порушенням строків, за кожен день прострочення, а за прострочення зобов`язання щодо поставки товару понад 15 днів, постачальник, окрім неустойки, сплачує також штраф у розмірі 50 % від загальної суми отриманої попередньої оплати.

Відповідно до п. 8.4. Основного договору Строк нарахування Покупцем штрафних санкцій Продавцю за Договором не обмежується 6 (шістьма) місяцями з моменту виконання зобов`язань за Договором, у зв`язку з чим, штрафна санкція підлягає нарахуванню за увесь період порушення зобов`язання.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направляв 13.11.2020 на адресу відповідача претензію №13/11-6 від 13.11.2020.

Відповідь на претензію не надано, заборгованість не погашена.

Невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за договором поставки стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за товар, який не був поставлений за договором контрактації №31/03-20 від 31.03.2020 у розмірі 350 000,28 грн, штраф 30% у сумі 105 000,08 грн, 30% річних за користування чужими грошовими коштами у сумі 69 937,29 грн, неустойку у розмірі 0,3% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення у сумі 53 550,04 грн, штраф 50% у сумі 175 000,14 грн.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України підставами виникнення зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду. У разі необхідності відшкодування збитків або застосування інших санкцій суб`єкт господарювання чи інша юридична особа - учасник господарських відносин, чиї права або законні інтереси порушено, з метою безпосереднього врегулювання спору з порушником цих прав або інтересів має право звернутися до нього з письмовою претензією, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За умовами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Здійснивши перевірку розрахунків заявлених до стягнення сум, судом встановлено, що при розрахунку річних позивачем не враховано, що в 2020 році було 366 днів, натомість нарахування здійснено з розрахунку 365 днів, відтак в частині стягнення 30 % річних позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 69 746,20 грн.

В частині стягнення суми попередньої оплати за товар, який не був поставлений за договором контрактації №31/03-20 від 31.03.2020 у розмірі 350 000,28 грн, штрафу 30% у сумі 105 000,08 грн, неустойки у розмірі 0,3% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення у сумі 53 550,04 грн, штрафу 50% у сумі 175 000,14 грн позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог. Відповідач позов визнав в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За загальним правилом, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 12, 74, 129, 130, .236-238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України», ідентифікаційний код юридичної особи 00853317 (72250, Запорізька область, Веселівський район, смт. Широке, вул. Центральна, буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцепт», ідентифікаційний код юридичної особи 32876405 (49000, м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 4, оф. 3-А) суму попередньої оплати за товар, який не був поставлений за договором контрактації №31/03-20 від 31.03.2020 у розмірі 350 000,28 грн (триста п`ятдесят тисяч гривень 28 коп.), штраф 30% у сумі 105 000,08 грн (сто п`ять тисяч гривень 08 коп.), 30% річних за користування чужими грошовими коштами у сумі 69 746,20 грн (шістдесят дев`ять тисяч сімсот сорок шість гривень 20 коп.), неустойку у розмірі 0,3% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення у сумі 53 550,04 грн (п`ятдесят три тисячі п`ятсот п`ятдесят гривень 04 коп.), штраф 50% у сумі 175 000,14 грн (сто сімдесят п`ять тисяч гривень 17 коп.), судовий збір у розмірі 11 299,45 грн (одинадцять тисяч двісті дев`яносто дев`ять гривень 45 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Запорізької області протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 лютого 2021 року.

Суддя О.А. Топчій