ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 рокуСправа № 912/4197/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.,

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/4197/20 від 20.01.2021

за позовом: Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), код ЄДР 21647131, Русанівський бульвар, 8, м. Київ, 02154

до відповідача: Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" (далі - ОКВП "Дніпро-Кіровоград"), код ЄДР 03346822, вул. Соборна, 19А, м. Кропивницький, 25009

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - громадянина ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 21 516,52 грн

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - участі не брав;

від відповідача - участі не брав;

від третьої особи - участі не брав.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява МТСБУ до ОКВП "Дніпро-Кіровоград" про стягнення коштів в розмірі понесених витрат в сумі 20 947,52 грн, витрати за послуги аварійного комісара у розмірі 569 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що з вини ОСОБА_1 , який виконував трудові (службові) обов`язки перед ОКВП "Дніпро-Кіровоград", керуючи транспортним засобом "ГАЗ 32212-264", д.н.з. НОМЕР_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті такої дорожньо-транспортної пригоди заподіяно шкоду іншому учаснику ДТП, яка виплачена позивачем. Позов подано в порядку регресу на підставі ст. 1166, 1172, 1187, 1191 Цивільного кодексу України.

Ухвалою від 20.01.2021 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/4197/20. Справу №912/4197/20 постановив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - громадянина ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 . Встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи.

05.02.2021 від ОКВП "Дніпро-Кіровоград" надійшов відзив на позовну заяву про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, у якому зазначено, що на адресу відповідача листів про врегулювання спору з потерпілим не надходило, а тому можливості досудового врегулювання спору у відповідача не було. Відповідач підтверджує, що громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на дату ДТП 30.01.2018 перебував у трудових відносинах з обласним комунальним виробничим підприємством "Дніпро-Кіровоград", а саме працював водієм автотранспортних засобів (автомобіль ГАЗ-32212-264) згідно наказу від 01.05.2016 р. №92-к. 06.04.2020 року трудові відносини з ОСОБА_1 припинено на підставі ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням працівника. Крім того, автомобіль ГАЗ-32212-264 д.н. НОМЕР_1 належить ОКВП "Дніпро-Кіровоград" з 26.05.2016 по теперішній час. Враховуючи викладене відповідач визнає позов Моторно (транспортного) страхового бюро України про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

Копія ухвали від 20.01.2021 направлена на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) зазначену позивачем у позові та повідомленою у листі Кропивницької міської ради від 22.01.2021 № 350/26-05-24 надісланого на запит суду від 20.01.2021 № 912/4197/20 є адресою його місцезнаходження.

Поштовий конверт із вкладенням - копія ухвали від 20.01.2021, повернутий органом поштового зв`язку із відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, третя особа є такою, що належним чином повідомлена про час і місце судового засідання.

29.01.2021 від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд даної справи за відсутності представника МТСБУ, позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини сторін.

Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло В.В. від 09.02.2018, що набрала законної сили 20.02.2018, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, працюючого водієм в ОКВП "Дніпро-Кіровоград" визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло В.В. від 09.02.2018 встановлено такі обставини: "30.01.2018 року о 08 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "ГАЗ-32212-264" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Кропивницькому по проспекту Винниченка, 1б на території АЗС "ОККО", не надав перевагу в русі автомобілю "Ford Focus C307 Trend", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який наближався з правого боку, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.10.11 Правил дорожнього руху, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження." (а.с. 15)

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Звіту №SOS - 47922 про оцінку вартості (розміру) збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу "Ford Focus C307 Trend", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , склала: 24 471 грн 06 коп. (а.с. 16-18)

Згідно ремонтної калькуляції № 47922 від 21.02.2018 вартість ремонту склала 46 153, 32 грн. (а.с. 19-20)

МТСБУ листами від 16.02.2018 №3.1-05/4799 та від 14.06.2018 №3.1-05/19322 звернулось до ОКВП "Дніпро-Кіровоград" із вимогою надати необхідну інформацію, зокрема щодо наявності чинного на дату ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, щодо наявності спеціального статусу та щодо здійснених взаєморозрахунків з учасниками ДТП. (а.с. 34-35)

Докази отримання вказаних листів відповідачем у матеріалах справи відсутні.

На підставі Наказу №6162 від 22.06.2018 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБ України здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 20 947,52 грн, що підтверджується платіжним дорученням №909436 від 23.06.2018. (а.с. 32-33)

Позивач стверджує, що листом №3.1-05/20472 від 23.06.2018 звернувся до громадянина ОСОБА_1 , у якому повідомив, що загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 21 516,52 грн та запропоновано у добровільному порядку сплатити вказану суму. (а.с. 36) Докази направлення та, відповідно, отримання вказаного листа ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутні.

Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на організацію складання калькуляції вартості відновлювального ремонту та визначення розміру завданих збитків у сумі 569 грн, що підтверджується платіжним дорученням №740 від 03.04.2018. (а.с. 27)

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав 21 516,52 грн.

На дату скоєння вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що не заперечується і відповідачем.

Як досліджено вище, у постанові від 09.02.2018 суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло В.В. встановив, що ОСОБА_1 працював водієм в ОКВП "Дніпро-Кіровоград". Позивач стверджує, що ОСОБА_1 під час дорожньо-транспортної пригоди виконував свої службові обов`язки, оскільки керував автомобілем, що належить ОКВП "Дніпро-Кіровоград", про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №411433 від 30.01.2018. (а.с. 29-30)

Відповідач у відзиві на позов підтверджує, що громадянин ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на дату ДТП 30.01.2018 перебував у трудових відносинах з ОКВП "Дніпро-Кіровоград", а саме працював водієм автотранспортних засобів (автомобіль ГАЗ-32212-264) згідно наказу від 01.05.2016 р. №92-к. Крім того, повідомлено суду, що автомобіль ГАЗ-32212-264 д.н. НОМЕР_1 належить ОКВП "Дніпро-Кіровоград" з 26.05.2016 по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

У суду немає обґрунтованих підстав вважати недостовірним факт приналежності автомобіля "ГАЗ-32212-264" д.н. НОМЕР_1 відповідачу, враховуючи таке визнання останнім.

Позивач звернувся до суду з даним позовом після проведення відповідних виплат, на захист свого права зворотньої вимоги.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Предметом даного позову є вимога про відшкодування шкоди (сплаченого страхового відшкодування). Спірні правовідносини сторін урегульовано, зокрема, нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В силу положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України випливає, що законодавець розрізняє поняття "особа, яка завдала шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Така конструкція цивільно-правової відповідальності надає потерпілому можливість більш ефективно та оперативно захистити свої права та інтереси.

Виходячи із наведених норм права, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується останнім, а не безпосередньо винним водієм.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок про те, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Тлумачення ч. 1 ст. 1172 ЦК України свідчить, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, настає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків. Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.02.2019 у справі №355/1394/16-ц. Схожі за змістом висновки зроблені і у постановах Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №640/4185/15-ц, від 05.05.2018 у справі №910/14685/17.

Як встановлено вище та не оспорюється відповідачем, водій ОСОБА_1 на момент дорожньо - транспортної пригоди працював водієм ОКВП "Дніпро-Кіровоград" і, виконуючи свої службові обов`язки особисто, керував наданим йому в управління автомобілем "ГАЗ-32212-264" д.н. НОМЕР_1 .

Господарський суд зазначає, що відповідно до п. 1.6. ст. 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Як встановлено вище, автомобіль "ГАЗ-32212-264" д.н. НОМЕР_1 належить ОКВП "Дніпро-Кіровоград", що підтверджується постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.02.2018, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №411433 від 30.01.2018 та зазначається відповідачем у відзиві на позов.

При цьому, положеннями Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" закріплено обов`язковість укладення договору страхування цивільно-правової відповідальності (полісу) юридичними та фізичними особами, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 21 вказаного Закону з урахуванням положень п. 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Проте, цивільно-правова відповідальність відповідача станом на момент вчинення ДТП застрахована не була.

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до п. 13.1. ст. 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю І групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Наведені обмеження не розповсюджуються на відповідальність роботодавця-власника джерела підвищеної небезпеки.

Отже, МТСБ України правомірно звернулося до відповідача у зв`язку з тим, що саме відповідач є тією особою, що несе відповідальність за нанесену шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вчиненої ОСОБА_1 , оскільки транспортний засіб належний відповідачу-роботодавцю повинен бути застрахований в силу вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" незалежно від того, хто керує цим транспортним засобом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №905/1391/19.

За вказаних обставин, суд вважає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми виплаченого відшкодування у розмірі 20 947,52 грн в порядку регресу.

Відповідно до п. 40.3. ст. 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

З матеріалів справи випливає, що з метою визначення розміру збитків, МТСБУ замовлено послуги аварійного комісара у Товариства з обмеженою відповідальністю "СОС СЕРВІС УКРАЇНА".

МТСБ України здійснило оплату в сумі 569,00 грн ТОВ "СОС СЕРВІС УКРАЇНА" із призначенням платежу "оплата послуг аваркома (експерта) по справі №47922, згідно рах. №740 від 03.04.2018р., т.з. ВА5996АК" за платіжним дорученням №904407 від 04.05.2018. (а.с. 28)

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

МТСБ України за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБ України при здійсненні регламентних виплат (пункті 41.4 статті 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Вимога позивача щодо стягнення оплачених послуг на організацію складання калькуляції вартості відновлювального ремонту та визначення розміру завданих збитків у сумі 569,00 грн не входить до складу виплаченого страхового відшкодування. Ці витрати належать до звичайної господарської діяльності страховика і не підлягають стягненню з особи, відповідальної за спричинену шкоду.

З урахуванням зазначеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 569,00 грн шкоди в порядку регресу.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.

За ч. 1 ст. 130 ГПК України, яка кореспондує положенням ч. 3 ст. 7 закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи наведені положення законодавства, позивачу підлягає повернення із бюджету 50 % сплаченої при поданні суми судового збору у розмірі 1051,00 грн.

Судовий збір відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково у розмірі 20 947,52 грн, то судовий збір, що підлягає до стягнення із відповідача у пропорційному співвідношенні до задоволеної суми склав 2046,41 грн. Однак, враховуючи необхідність повернення позивачу 1051,00 грн судового збору за правилами ст. 130 ГПК України, сума судового збору, яка підлягає до стягнення із відповідача складає 995,41 грн.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 247, 251-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" (код ЄДР 03346822, вул. Соборна, 19А, м. Кропивницький, 25009) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (код ЄДР 21647131, Русанівський бульвар, буд. 8, м. Київ, 02154, адреса для листування: а/с 350, м. Вінниця, 21028, р/р IBAN: НОМЕР_3 в Укрексімбанку м. Києва) кошти в розмірі понесених витрат в сумі 20 947,52 грн, а також 995,41 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повернути зі спеціального фонду Державного бюджету (отримувач коштів - УК у м. Кроп./м. Кропивницький/22030101, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, ідентифікаційний код 37918230, р/р UA3011559) Моторному (транспортному) страховому бюро України (код ЄДР 21647131, Русанівський бульвар, буд. 8, м. Київ, 02154, адреса для листування: а/с 350, м. Вінниця, 21028, р/р IBAN: НОМЕР_3 в Укрексімбанку м. Києва) судовий збір в сумі 1051,00 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням від 25.11.2020 №9801337, оригінал якого залишається у матеріалах справи №912/4197/20.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити учасникам справи.

Повне рішення складено 23.02.2021.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.