РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2021 року м. Чернігів справа № 927/1177/20
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Дубини О. М.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів",

, проспект Перемоги, 126Б, м. Чернігів, 14013

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівінвест",

, вул. Чернишевського, 33, м. Чернігів, 14000

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Українська залізниця" (вул. Тверська, 5, м. Київ, 03150) в особі філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. Жилянська, 97, м. Київ, 01135

Предмет спору: про стягнення 23 869,06 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Кудрявцева О. О., адвокат;

від відповідача: Ситник С. М., директор;

від третьої особи: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівінвест», у якому позивач просить суд стягнути з відповідача 23 869,06 грн заборгованості зі сплати за електричну енергію.

Дії суду, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 15.12.2020 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також ухвалою від 15.12.2020 встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:

- відповідачу - п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами;

- позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами;

- відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення ухвалу суду від 15.12.2020 відповідач отримав 17.12.2020.

Отже, останнім днем строку для подання відповідачем відзиву є 04.01.2021.

31.12.2020, тобто у встановлений судом строк, відповідач надав до суду та направив позивачу відзив на позовну заяву з доданими до нього документами.

Суд долучив до матеріалів справи відзив з доданими до нього документами, як такий, що поданий у порядку та строк, встановлені Господарським процесуальним кодексом України та судом, а тому спір вирішується з їх урахуванням.

При цьому суд відхиляє викладені у відзиві доводи відповідача стосовно недотримання позивачем вимог щодо досудового врегулювання спору, що виключає можливість прийняття позовної заяви до провадження та судового розгляду справи по суті, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Господарського процесуального кодексу України сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом. Особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.

Згідно з ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Відповідач у відзиві зазначає, що у п. 4.2 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» встановлено, що Постачальник зобов`язується забезпечити комерційну якість послуг, які надаються Споживачу за цим Договором, що передбачає вчасне та повне інформування Споживача про умови постачання електричної енергії, ціни на електричну енергію та вартість послуг, що надаються, надання роз`яснень щодо положень актів чинного законодавства, якими регулюються відносини Сторін, ведення точних та прозорих розрахунків зі Споживачем, а також можливість вирішення спірних питань шляхом досудового врегулювання.

Отже, відповідач вважає, що законодавцем встановлений обов`язок Постачальника щодо вчинення заходів досудового врегулювання спору.

Як встановив суд, зазначене відповідачем положення міститься у п. 4.2 Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток №6 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312) та у договорі про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 310110053 від 01.01.2019, укладеним між сторонами на основі Типового договору.

Разом з тим, в укладеному між сторонами договорі № 310110053 від 01.01.2019 передбачена можливість вирішення спірних питань шляхом досудового врегулювання, проте не обов`язок вжиття Постачальником заходів досудового врегулювання спору.

Не встановлено такого обов`язку і жодним нормативно-правовим актом.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

При цьому відповідно до частини першої ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За таких обставин, безпосереднє пред`явлення ТОВ «Енера Чернігів» позову до господарського суду з метою захисту власних порушених майнових прав не може бути підставою для повернення позовної заяви.

Ухвалою суду від 03.02.2021 залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Також ухвалою від 03.02.2021 зобов`язано позивача та відповідача у одноденний строк з дня отримання ухвали надіслати копію позовної заяви та відзиву на позовну заяву, відповідно, третій особі; встановлено третій особі строки для подання заяв по суті, а саме: - триденний строк з дня отримання позовної заяви для надання до суду та іншим учасникам справи письмових пояснень щодо позову з доданими до них документами; - строк до 12.02.2021 для надання до суду та іншим учасникам справи письмових пояснень щодо відзиву з доданими до них документами; призначено судове засідання на 15.02.2021 на 12:00.

Третя особа у судове засідання 15.02.2021 не з`явилась.

У зв`язку з відсутністю фінансування на оплату поштових послуг, копії вказаної вище ухвали суду учасникам справи в паперовій формі засобами поштового зв`язку не направлялись.

Копія ухвали суду від 03.02.2021 була направлена на електронні адреси третьої особи та , зазначені у договорі №31 від 27.03.2019, який міститься у матеріалах справи.

Жодних клопотань, пояснень щодо участі в судовому засіданні або подання письмових пояснень щодо позову та відзиву від третьої особи до суду не надходило.

Частиною першою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод унормовано, що кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи те, що строк розгляду справи по суті закінчується 15.02.2021, суд вважає, що відкладення розгляду справи призведе до порушення строків розгляду справи, а тому судове засідання 15.02.2021 проводилось за відсутності третьої особи (її представника).

До початку судового засідання на виконання вимог ухвали суду від 03.02.2021 позивач та відповідач надали суду докази направлення копії позовної заяви та відзиву на позовну заяву з доданими до них документами третій особі, відповідно, які суд у судовому засіданні 15.02.2021 долучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 15.02.2021 на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 310110053 від 01.01.2019 в частині своєчасної оплати за поставлену у вересні-жовтні 2020 року електричну енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 23 869,06 грн.

Відповідач заперечує проти позову та у своєму відзиві просить відмовити у задоволенні позову з наступних підстав:

- ОСР - АТ «Укрзалізниця» направлено ТОВ «Чернігівінвест» повідомлення про припинення послуги з розподілу електричної енергії з 14.08.2020, а тому відповідач, посилаючись на п. 6.5 Договору №31 від 27.03.2019, укладеного між позивачем та АТ «Укрзалізниця», вважає, що рахунки за вересень і жовтень 2020 року мають виставлятись АТ «Укрзалізниця» та сплачуватись ним;

- між відповідачем та оператором системи розподілу (АТ «Укрзалізниця») відсутній чинний договір розподілу електричної енергії, а також не оформлено паспорт точки розподілу, а отже постачання електричної енергії є неправомірним. Крім того, об`єкт відповідача не підключений до мереж оператора системи у встановленому законодавством порядку, а саме не забезпечений належним комерційним обліком;

- спожита відповідачем електроенергія визначається АТ «Укрзалізниця» за результатами вимірювань як різниця між показаннями лічильника в трансформаторній підстанції та сумою показань всіх лічильників субспоживачів, що є порушенням вимог чинного законодавства;

- у зв`язку з відсутністю обліку спожитої електричної енергії на об`єктах, позивач під виглядом спожитої електричної енергії неправомірно виставляє до сплати втрати електричної енергії в мережах, а також втрати в кабельних лініях електричних мереж та трансформаторній підстанції, які належать на праві власності ДП «УкрСіверБуд» ЗАТ «ДСК» та через які здійснюється постачання електричної енергії. Обов`язок щодо сплати таких втрат у відповідача відсутній;

- з метою приведення обліку електричної енергії у відповідність вимогам чинного законодавства, орендарями відповідача подавались до АТ «Укрзалізниця» відповідні заяви з додатками щодо укладення договорів розподілу електричної енергії на кожен об`єкт відповідача, проте такі договори не були укладені.

Відповіді на відзив, заперечень та письмових пояснень третьої особи у встановлений строк до суду не надходило.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» є постачальником електричної енергії споживачам на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг згідно з постановою №429 від 14.06.2018 (а. с. 12).

01.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» (далі -Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівінвест» (далі - Споживач) укладено договір №310110053 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір №310110053 від 01.01.2019) (а.с. 14-18).

Відповідно до п. 1.1 Договору №310110053 від 01.01.2019 цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії споживачам постачальником та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком №1 до цього Договору

Відповідач підписав заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, яка є додатком №1 до Договору №310110053 від 01.01.2019 (а.с. 13).

У заяві-приєднанні у розділі "Персоніфіковані дані Споживача" вказано оператора системи, з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії - АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ", ЕІС-код як суб`єкта ринку електричної енергії, присвоєний відповідним оператором системи - 62Х580, зазначено адресу об`єкту - м. Чернігів, вул. Попова, 31, ЕІС-код точок комерційного обліку за об`єктом споживання: 62Z182, 62Z431.

У вказаній заяві-приєднанні звернута увагу на те, що Споживач зобов`язується у місячний строк повідомляти Постачальника про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених у заяві-приєднання.

За умовами п. 2.1 Договору №310110053 від 01.01.2019 Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. п. 5.1, 5.2, 5.8, 6.2 Договору №310110053 від 01.01.2019 Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 5.7, 5.13 Договору №310110053 від 01.01.2019 ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування до Споживача диференційованих цін (тарифів) на електричну енергію суми, вказані в рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (тарифів). Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника, із зазначенням обраного способу оплати в комерційній пропозиції. При виставленні рахунку за спожиту електричну енергію Споживачу Постачальник зобов`язаний окремо вказувати оплату за послугу з розподілу електричної енергії та оплату вартості електричної енергії.

ТОВ «Енера Чернігів» та ТОВ "Чернігівінвест" підписано комерційну пропозицію, що є додатком № 2 до Договору №310110053 від 01.01.2019 (а.с. 19).

Відповідно до комерційної пропозиції розділом "Ціна (тариф) електричної енергії" передбачено, що постачання електричної енергії здійснюється за регульованими цінами (тарифами) на електроенергію, затвердженими Регулятором, які включають, в тому числі витрати на розподіл електричної енергії. Також в розділах: «Спосіб оплати» зазначено, що вона здійснюється споживачем у формі попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Попередня оплата здійснюється за 5 днів до початку розрахункового періоду у розмірі повної вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий період. Оплата здійснюється на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, зазначений у договорі або розрахункових документах; «Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію (дата)» - не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду; «Строк оплати» - протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунка; «Термін дії Договору та умови пролонгації» - до 31.12.2019. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов».

Письмових повідомлень сторін про припинення Договору №310110053 від 01.01.2019 матеріали справи не містять, а отже цей договір був пролонгованим та діяв у спірному періоді.

27.03.2019 між Оператором системи розподілу Акціонерним товариством "Українська залізниця", енергетичний ідентифікаційний код (ЕІС код) №62Х297 (далі - ОСР), що здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії відповідно до постанови НКРЕКП від 08.11.2018 №1395, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Чернігів" (далі - Постачальник), що здійснює свою діяльність на підставі ліцензії з постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 14.06.2018 №429, укладено договір №31 електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - Договір №31 від 27.03.2019) (а.с. 20-22).

Відповідно до п. 1.1 Договору №31 від 27.03.2019 цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам постачальника (далі - Постачальник) як послуги ОСР. Укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Постачальника до умов цього договору.

У п. 2.1 Договору №31 від 27.03.2019 встановлено, що на підставі цього договору ОСР забезпечує недискримінаційний доступ Постачальника до мереж ОСР з метою реалізації Постачальником як суб`єктом роздрібного ринку своїх прав та виконання обов`язків та функцій постачальника електричної енергії по відношенню до споживачів, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення ліцензованої діяльності ОСР.

ОСР надає послуги з розподілу електричної енергії споживача Постачальника, які входять в балансуючу групу постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання. Реєстр ведеться ОСР в електронному вигляді.

ОСР забезпечує інформаційний обмін та контроль за режимами розподілу в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії.

Відповідно до п. 2.2 Договору №31 від 27.03.2019 Постачальник здійснює оплату послуг з розподілу згідно з умовами глави 3 цього договору та плату за надання послуг комерційного обліку електричної енергії (інформаційних послуг), послуг з відключення та підключення об`єктів споживачів постачальника згідно з додатком 2 "Порядок розрахунків", який є невід`ємною частиною цього договору.

За умовами п. 4.1 Договору №31 від 27.03.2019 ОСР зобов`язується, зокрема, надавати Постачальнику інформацію про послуги, пов`язані з розподілом електричної енергії, та про терміни обмежень і відключень, надавати постачальнику необхідну інформацію для виконання останнім зобов`язань за договором постачання; повідомляти Постачальника про зміну споживачем електропостачальника електричної енергії; обмежувати розподіл за об`єктами споживачів Постачальника на час і дату, визначену у вимозі Постачальника про обмеження (відключення) відповідного об`єкта споживача (додаток до цього договору).

Постачальник має право на отримання інформації щодо обсягу та якості електричної енергії, умов та фактичних режимів її розподілу, тарифів (цін), порядку оплати за переліком споживачів балансуючої групи (п. 5.1 Договору №31 від 27.03.2019).

Згідно з п. 6.5 Договору №31 від 27.03.2019 обсяги електричної енергії, використані споживачем Постачальника після дати, зазначеної Постачальником у вимозі про відключення, покладаються на ОСР.

Виробничим підрозділом «Київське регіональне відділення «Енергозбут» філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» направлено відповідачу повідомлення від 29.07.2020 про повне припинення послуги з розподілу електричної енергії з 8 до 17 години 14.08.2020 на підставі вимоги ТОВ «Енера Чернігів» №04.2/3962 від 28.07.2020.

ТОВ «Енера Чернігів» направлено відповідачу попередження №50001-6149 від 19.08.2020 про припинення електропостачання з 09:00 години 08.09.2020 у зв`язку з несплатою заборгованості.

Позивач склав акти прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії відповідачу (а.с. 27), а саме:

- від 30.09.2020 № 310110053УЗ-6691/161985/1 (за вересень 2020 року) у кількості 2244 кВт-год на загальну суму 6 043,54 грн, з яких вартість спожитої електроенергії становить 4 137,25 грн, а вартість послуг ОСР - 1 906,29 грн;

- від 31.10.2020 № 310110053УЗ-6691/174408/1 (за жовтень 2020 року) у кількості 6929 кВт/год на загальну суму 17 825,52 грн, з яких вартість спожитої електроенергії становить 11 939,31 грн, а вартість послуг ОСР - 5 886,21 грн.

Позивач виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату спожитого обсягу електроенергії на загальну суму 23 869,06 грн, а саме:

- № 310110053УЗ-6691/161985/1 від 30.09.2020 на суму 6 043,54 грн, у тому числі 1906,29 грн за послуги ОСР;

- № 310110053УЗ-6691/174408/1 від 31.10.2020 на суму 17 825,52 грн, у тому числі 5 886,21 грн за послуги ОСР.

Вказані акти прийняття-передавання та рахунки-фактури листами направлялись позивачем відповідачу з проханням їх підписати та повернути на адресу ТОВ «Енера Чернігів» (а.с. 29-34).

Згідно з інформацією Виробничого підрозділу «Київське регіональне відділення «Енергозбут» філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця», наданою в листі від 05.11.2020, обсяги розподіленої електричної енергії мережами АТ «Укрзалізниця» споживачу - ТОВ «Чернігівінвест» за вересень 2020 року становлять 2244 кВт-год, за жовтень 2020 року - 6929 кВт-год (а. с. 26).

Акти прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії від 30.09.2020 № 310110053УЗ-6691/161985/1 та від 31.10.2020 № 310110053УЗ-6691/174408/1 не були підписані відповідачем, а рахунки-фактури на оплату електричної енергії за вересень-жовтень 2020 року на загальну суму на загальну суму 23 869,06 грн залишилась не сплаченими.

ТОВ «Енера Чернігів» направило відповідачу повідомлення про дострокове розірвання Договору від 01.01.2019 з 01.11.2020 у зв`язку з наявністю неврегульованого боргу за поставлену електричну енергію.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (надалі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Учасники ринку електричної енергії згідно статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 затверджені Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила).

У п. 2 вказаної постанови зазначено, що укладання договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до п. 1.2.15 Правил для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником (п. 3.1.7 Правил).

Наведене узгоджується з умовами п. 3.2.5 Правил, за яким укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається (п. 3.1.9. Правил).

Договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку (3.2.13. Правил).

Частиною 4 ст. 63 Законом України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Положення ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України передбачають, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За приписами ч. 1 ст. 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди.

Відповідно до п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

Згідно з п. 4.12, 4.13, 4.14 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. Платіжний документ формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на веб-сайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії» роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг.

Учасниками роздрібного ринку електричної енергії є споживачі, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачам.

Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку.

Оператор системи передачі та оператори систем розподілу забезпечують приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж у порядку, встановленому статтею 21 цього Закону.

Передачу та розподіл електричної енергії, що постачається споживачам, здійснюють оператор системи передачі та оператори систем розподілу відповідно до договорів, що укладаються із споживачем та/або постачальником електричної енергії відповідно до кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу та правил роздрібного ринку.

Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками.

Разом з цим, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право звертатися до оператора системи передачі або оператора системи розподілу щодо відключення електроживлення споживача у випадках, визначених правилами роздрібного ринку, крім випадків постачання вразливим споживачам.

Пунктом 17 ч. 3 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що оператор системи передачі зобов`язаний припиняти електроживлення споживача за зверненням електропостачальника у порядку, визначеному Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309 (із змінами) (далі - КСП).

Згідно з пунктом 14 ч. 3 ст. 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу зобов`язаний припиняти електроживлення споживача за зверненням електропостачальника у порядку, визначеному Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310.

Відповідно до п. 4.17 розділу IV Правил за несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором.

У такому випадку відключення електроустановки може застосовуватись лише у разі несплати використаної (спожитої) електроенергії.

Підпунктом 6 пункту 5.1.1 глави 5.1 розділу V Правил передбачено, що оператор системи має право тимчасово припиняти розподіл (передачу) електричної енергії, обмежувати обсяг розподілу (передачі) електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках та порядку, передбачених цими Правилами та Кодексом систем розподілу, зокрема у зв`язку із заборгованістю споживача за договором про користування електричною енергією та/або договором про постачання електричної енергії, які продовжують свою дію в частині регулювання відносин сторін щодо заборгованості (переплати) за цими договорами, нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

Відповідно до положень пункту 1.2.5 глави 1.2 розділу І Правил оператор системи укладає договір електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, зміст якого визначається оператором системи на основі Типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, який є додатком 4 до цих Правил (далі - Типовий договір) та укладається з кожним електропостачальником, який звертається до оператора системи.

Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є постійно діючим у частині організаційних питань забезпечення доступу електропостачальника до електричних мереж оператора системи, інформаційного обміну між сторонами, обліку та розрахунків, забезпечення процедури зміни електропостачальника споживачем, порядку взаємодії у випадках припинення (обмеження) та відновлення електропостачання споживача (субспоживачів), які безпосередньо приєднані до мереж оператора системи, так і основних споживачів, інших процедур, пов`язаних із забезпеченням електропостачання (пункту 2.1.19 глави 2.1 розділу II Правил).

Згідно з положеннями пункту 2.1 Типового договору оператор системи забезпечує надання послуг з розподілу (передачі) в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії, та надання інших послуг, зокрема з відключення та підключення споживачів.

Положеннями пункту 4.1 Типового договору визначено, що оператор системи зобов`язується, зокрема, обмежувати розподіл (передачу) за об`єктами споживачів постачальника на час і дату, визначену у вимозі постачальника про обмеження (відключення) відповідного об`єкта споживача.

Отже, оператор системи зобов`язаний припиняти електроживлення споживача за зверненням електропостачальника цього споживача.

Як встановив суд, Виробничим підрозділом «Київське регіональне відділення «Енергозбут» філії «Енергозбут» АТ «Українська залізниця» направлено відповідачу повідомлення від 29.07.2020 про повне припинення послуги з розподілу електричної енергії з 8 до 17 години 14.08.2020 на підставі вимоги постачальника - ТОВ «Енера Чернігів» №04.2/3962 від 28.07.2020.

Отже, позивач скористався таким способом захисту своїх інтересів від недобросовісної поведінки відповідача щодо систематичної несплати за спожиту електричну енергію як припинення електропостачання відповідача шляхом надіслання відповідної вимоги оператору системи.

Проте, як повідомили представники сторін у судовому засіданні, таке відключення фактично не відбулось.

Представник позивача пояснила про неможливість відключення об`єкта відповідача від електропостачання у зв`язку з наявністю інших субспоживачів, однак доказів на підтвердження такої неможливості суду не надала.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Енера Чернігів» знову було направлено відповідачу попередження №50001-6149 від 19.08.2020 про припинення електропостачання з 09:00 години 08.09.2020 у зв`язку з несплатою заборгованості.

Таким чином, суд вважає, що повторне направлення відповідачу попередження про припинення електропостачання, майже через місяць після направлення оператором системи аналогічного повідомлення відповідачу, спростовує доводи позивача про неможливість відключення відповідача від електропостачання, адже у разі існування таких перешкод позивач вирішував би це питання у інший спосіб.

При цьому відповідно до підпункту 4 пункту 5.1.1 глави 5.1 розділу V Правил оператор системи має право на безперешкодний доступ (за пред`явлення представником службового посвідчення) до електричних установок споживача, зокрема, для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку.

Згідно з положеннями підпункту 12 пункту 5.5.5 глави 5.5 розділу V Правил споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати доступ представникам оператора системи (після пред`явлення ними службових посвідчень) до об`єкта споживача, зокрема, для виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії споживачу (субспоживачу) відповідно до встановленого цими Правилами порядку.

За змістом п. 7.5 Правил та п. 11.5.2 Кодексу систем розподілу (далі - КСР) припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється у тому числі, у разі недопущення уповноважених представників оператора системи до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача.

Також згідно з п. 11.5.2 КСР недопущення до електроустановок Користувача, пристроїв релейного захисту, автоматики та зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії уповноважених посадових осіб органів виконавчої влади та/або ОСР, на яких покладено відповідні обов`язки згідно із законодавством України та/або договором, - здійснюється припинення розподілу за ініціативою ОСР.

При цьому згідно з пунктом 2.1 КСР відключення електроустановки - одноразова дія (технологічна операція), яка виконується автоматичним або ручним способом штатними пристроями (вимикач, роз`єднувач) електричної мережі або електроустановки шляхом роз`єднання сусідніх елементів цієї мережі (установки) без порушення її технологічної цілісності, спрямована на знеструмлення електроустановки.

Отже, у разі недопуску до електроустановок споживача, ОСР здійснює відключення з центрів живлення на тій частині електромережі, до якої ОСР має доступ.

Таким чином, ОСР має можливість для відключення електроустановок споживачів, без необхідності фізичного доступу до їх електроустановки.

Положеннями пункту 8.2.1 глави 8.2 розділу VIII Правил визначено, що у разі порушення учасником роздрібного ринку вимог цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, учасник роздрібного ринку, щодо якого було вчинено порушення, складає у довільній формі претензію та подає її учаснику роздрібного ринку, яким було вчинено порушення. У разі заподіяння учаснику роздрібного ринку електричної енергії збитків у претензії зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків.

Отже, якщо оператор системи не зміг виконати звернення електропостачальника щодо припинення електроживлення споживача у зв`язку з діями споживача (зокрема недопуск представників оператора системи на територію споживача для виконання відключення), то оператор системи має право надати цьому споживачу претензію щодо відшкодування збитків, понесених оператором системи внаслідок неприпинення електроживлення споживача.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про ринок електричної енергії» функціонування ринку електричної енергії здійснюється, зокрема, на принципі відповідальності учасників ринку за недотримання правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов договорів, що укладаються на цьому ринку.

Положеннями пункту 5.1.5 глави 5.1 розділу V Правил визначено, що оператор системи несе відповідальність за дотримання умов договору та цих Правил щодо припинення або часткового обмеження електропостачання.

Таким чином, норми пункту 6.5 Типового договору застосовуються у разі недотримання оператором системи норм законодавства та умов укладеного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, а саме нездійснення оператором системи припинення електроживлення споживача за зверненням електропостачальника цього споживача.

Отже, тлумачення п. 6.5 Договору 27.03.2019 дає змогу дійти висновку про те, що дана норма є мірою відповідальності оператора системи за невиконання (несвоєчасне виконання) вимог постачальника про відключення абонента від електроживлення у виді відшкодування вартості спожитої невідключеним споживачем електричної енергії.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 13 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 6.5 Типового договору та п. 6.5 Договору від 27.03.2019 встановлений безпосередній спосіб захисту Постачальником своїх інтересів, а отже він є обов`язковим для застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, позивач зобов`язаний виконати умови Договору від 27.03.2019 незалежно від того, що відповідач не є стороною цього правочину.

Оскільки оператор системи не виконав вимогу ТОВ «Енера Чернігів» щодо припинення послуги з розподілу електричної енергії з 8 до 17 години 14.08.2020, доказів неможливості такого припинення суду не надано, суд вважає, що невідключення ТОВ «Чернігівінвест» від електроспоживання відбулось з вини оператора системи, а тому відповідно до п. 6.5 Договору 27.03.2019 претензії щодо відшкодування вартості обсягів електричної енергії, використаних відповідачем у вересні-жовтні 2020 року, позивач має пред`являти саме до оператора системи.

Доводи позивача про те, що взаємовідносини Постачальника та оператора системи розподілу не впливають на обов`язок Споживача сплатити кошти за спожиту ним електричну енергію, оскільки Споживач не є стороною таких взаємовідносин, відхиляються судом з огляду на те, що усі ці особи є повноцінними учасниками роздрібного ринку електричної енергії, а законодавчо встановлений порядок врегулювання взаємовідносин кожного з цих учасників з іншим в окремому порядку (окремим дво-, а не трьостороннім договором) не змінює визначених правовою нормою і умовами договору обов`язків таких учасників по відношенню до інших за відповідним окремим договором. Тобто обов`язки мають виконуватись учасниками ринку незалежно від того, у якому правочині вони визначені, та чи є інший учасник стороною відповідного правочину.

При цьому суд зазначає, що позивач як постачальник електричної енергії самостійно обрав такий спосіб захисту своїх інтересів як припинення надання відповідачу послуги з розподілу електричної енергії у зв`язку з несплатою останнім коштів за надані послуги, а тому зобов`язаний і надалі діяти як це прямо передбачено умовами правочину.

У даному ж випадку позивач фактично надає неправомірну перевагу оператору системи перед відповідачем, на власний розсуд змінивши суб`єкта відповідальності, що не відповідає принципам справедливості і добросовісності цивільних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту у вересні-жовтні 2020 року електричну енергію на загальну суму 23 869,06 грн є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд відхиляє інші доводи відповідача, наведені ним у відзиві на позов, враховуючи наступне.

Так, відповідач вважає, що спожита ним електроенергія визначається АТ «Укрзалізниця» за результатами вимірювань як різниця між показаннями лічильника в трансформаторній підстанції та сумою показань всіх лічильників субспоживачів; позивач неправомірно виставляє до сплати втрати електричної енергії в мережах, а також втрати в кабельних лініях електричних мереж та трансформаторній підстанції, які належать на праві власності ДП «УкрСіверБуд» ЗАТ «ДСК» та через які здійснюється постачання електричної енергії.

Проте жодних доказів на підтвердження цього суду не надав.

Натомість, як вбачається зі спірних рахунків-фактур, до них включена лише вартість спожитої активної електричної енергії та вартість послуг ОСР.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Вказані норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України, згідно з положеннями якої судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач не довів неправильного визначення такого обсягу та включення до рахунків втрат від перетікання електричної енергії.

Щодо доводів відповідача про відсутність між відповідачем та оператором системи розподілу (АТ «Укрзалізниця») договору розподілу електричної енергії, а також не оформлення паспорту точки розподілу, у зв`язку з чим постачання електричної енергії є неправомірним, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 5 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 протягом двох років з дати набрання чинності Правилами ОСР (ОСП) оформити за всіма об`єктами побутових споживачів паспорт точки розподілу (передачі) за формою, встановленою Правилами. Оформлені паспорти точок розподілу (передачі) є невід`ємною частиною договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та згодою споживача на надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на умовах, визначених у паспорті точки розподілу (передачі).

Оператор системи зобов`язаний укласти договори про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території діяльності відповідного оператора системи. Не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем, крім випадку здійснення розподілу (передачі) електричної енергії оператором системи до власних електроустановок (п. 2.1.2 Правил).

У п. 2.1.3 Правил визначено, що ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у разі зміни споживача, форми власності чи власника електроустановки є споживач.

Відповідно до п. 2.1.5 Правил споживачі укладають договір споживача про розподіл (передачу) електричної енергії шляхом приєднання до публічного договору за наявності чинного паспорта точки розподілу. У разі надання послуги з приєднання до електричних мереж ініціатором укладення договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є оператор системи.

Договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору, що є додатком 3 до цих Правил.

З огляду на зазначені вище нормативні приписи та встановлені обставини, суд вважає, що у відповідача як у споживача існує обов`язок укласти з АТ "Укрзалізниця" договір про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який повинен відповідати формі та змісту (умовам) типового договору споживача про розподіл (передачу) електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП віл 14.03.2018 №312.

Близький за змістом висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №904/7024/17.

Відповідно до п. 3.2, 3.5 типового договору споживача про розподіл (передачу) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця Постачальник послуг комерційного обліку (Оператор системи) забезпечує визначення обсягу електричної енергії за точками комерційного обліку Споживачу не залежно від того, хто є власником комерційного засобу (засобів) обліку, та в установленому порядку передає ці дані Адміністратору комерційного обліку для можливості їх використання суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі постачальником Споживача.

Визначений обсяг розподіленої (спожитої) електричної енергії за підсумками розрахункового місяця передається Адміністратору комерційного обліку у встановленому Кодексом комерційного обліку порядку для включення в місячний баланс електричної енергії ОЕС України і є підставою для його використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку електричної енергії, у тому числі для взаєморозрахунків між Споживачем та його постачальником.

За наявності розбіжностей у частині визначення обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії вони підлягають урегулюванню відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина обсягу розподіленої та спожитої електричної енергії встановлюється відповідно до даних Оператора системи розподілу.

Таким чином, спір між відповідачем та АТ "Укрзалізниця" має вирішуватись в окремому порядку.

Доводи відповідача щодо відсутності укладених між АТ "Укрзалізниця" та орендарями відповідача договорів розподілу електричної енергії на кожен об`єкт відповідача не приймаються судом до уваги, оскільки не входять до предмету доказування у цій справі.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат.

Оскільки у позові відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 18.02.2021.

Суддя В. В. Шморгун