ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 лютого 2021 року м. ОдесаСправа № 915/71/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі судді Колоколова С.І.

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича в особі представника адвоката Приземного С.С. про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Ярош А.І., судді Діброви Г.І., Принцевської Н.М.

при розгляді апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року, прийняте суддею Олейняш Е.М. м. Миколаїв, повний текст складено 17.12.2020,

у справі №915/71/20

за позовом Заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1в інтересах держави в особі Очаківської міської ради

до відповідача Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп",

про стягнення коштів в сумі 251 476, 11 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду знаходиться апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року у справі №915/71/20.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 року відкрито апеляційне провадження по справі №915/71/20 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича на рішення господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року. Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань (призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо). Призначено розгляд справи №915/71/20 на 30 березня 2021 року о 12-30 год.

18.02.2021 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича в особі представника адвоката Приземного С.С. про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Ярош А.І., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М. від розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року у справі №915/71/20.

Заява про відвід мотивована приписами п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме заявник зазначає, що факт виникнення сумнівів щодо об`єктивності, безсторонності і неупередженості колегії суддів виник у зв`язку з розглядом тією ж колегією суддів справи №915/1237/18, між тими ж учасниками.

Заявник зазначає, що постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 року оскаржено ним до Касаційного господарського суду та наразі справа знаходиться на розгляді вказаного суду.

Зазначені обставини. на думку заявника, ставлять під сумнів забезпечення реалізації права ФОП Омельчука В.М. на справедливий судовий розгляд як відповідача у даній справі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 року визнано необґрунтованим заявлений Фізичною особою-підприємцем Омельчуком Валентином Миколайовичем відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючої судді - Ярош А.І., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М. від розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2020 року у справі №915/71/20. Матеріали справи №915/71/20 передано на автоматизований розподіл для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, в порядку, встановленому ст.32 ГПК України, для вирішення питання про відвід.

Ухвала мотивована тим, що доводи заявника стосуються процесуальних рішень суду в іншій справі, що не є підставою для відводу колегії суддів з огляду на положення ч. 4 ст. 35 ГПК України.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про необґрунтованість відводу головуючому судді - Ярош А.І., суддям Діброві Г.І., Принцевській Н.М. заявленого Фізичною особою-підприємцем Омельчуком Валентином Миколайовичем, оскільки викладені в ній доводи не свідчать про існування підстав для сумнівів у неупередженості суддів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2021 р. для розгляду заявленого відводу призначено суддю Колоколова С.І.

Розглянувши викладені у заяві доводи про відвід, суд вважає, що підстави для відводу головуючому судді - Ярош А.І., суддям Діброві Г.І., Принцевській Н.М. у справі № 915/71/20 відсутні, виходячи з наступного.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно із ст.35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.ч.1-3, 7-8,11 ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.7 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії").

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (рішення у справах "Морель проти Франції", пункти 45-50; "Пескадор Валеро проти Іспанії", пункт 23) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (рішення у справі "Лука проти Румунії", пункт 40), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (рішення у справах "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; "Пабла Кю проти Фінляндії", пункт 30; "Мікалефф проти Мальти", пункт 96).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Також, відповідно до змісту п. 2.5. Бангалорських принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 N 2006/23:

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Нижче наведені приклади таких випадків:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Суддя не може бути відсторонений від участі у розгляді справи в тому випадку, коли жодний інший суд не може бути призначений для розгляду даної справи або через терміновий характер справи, коли зволікання в її вирішенні може призвести до серйозної судової помилки.

Перевіряючи заяву про відвід в контексті наведених у ній доводів та враховуючи згадані вимоги закону, вважаю, що підстав для задоволення відводу немає.

Доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність головуючого судді Ярош А.І., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М. безпосередньо та однозначно не вказують на їх особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до іншого учасника справи, по суті опосередковують незгоду заявника з процесуальними рішеннями суду і іншій справі, а отже не можуть бути підставою для відводу колегії суддів.

Інших обставин, які б свідчили про те, що головуючий суддя Ярош А.І., судді Діброва Г.І., Принцевська Н.М. прямо чи побічно заінтересовані у розгляді справи та про існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності вказаних суддів не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що заявлений Фізичною особою-підприємцем Омельчуком Валентином Миколайовичем відвід головуючому судді Ярош А.І., суддям Діброві Г.І., Принцевській Н.М. є необґрунтованим.

Отже, оскільки доводи, викладені Фізичною особою-підприємцем Омельчуком Валентином Миколайовичем у заяві про відвід, не містять даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності головуючого судді Ярош А.І., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М., суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича.

Керуючись ст.ст. 35, 38, 39, 234,235, 281 ГПК України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Омельчука Валентина Миколайовича про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючої судді - Ярош А.І., суддів Діброви Г.І., Принцевської Н.М. у справі №915/71/20 - відмовити.

Ухвала в порядку ст.235 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Колоколов