УХВАЛА

м. Київ

22.02.2021Справа № 910/2377/19

За заявою ОСОБА_1

про відвід судді Бойко Р.В.

у справі № 910/2377/19

За позовами:1. Приватного акціонерного товариства "Кременчукм`ясо"
2. Приватного акціонерного товариства "Автокраз"
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології"
4. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай"
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімекс Лімітед" 2. ОСОБА_1 3. ОСОБА_3
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на
стороні відповідачів:
Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю"
ОСОБА_9
ОСОБА_4
ОСОБА_5
Товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство "Хімопол" Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро Інвестиційних Технологій"
провизнання прав власності та витребування майна
за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору:
Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Хімекс Лімітед"
Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології"
провизнання прав власності та витребування ма йна Суддя Мандриченко О.В.
без виклику учасників справи;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду міста Києва (суддя Бойко Р.В.) перебуває об`єднана справа №910/2377/19 за позовами Приватного акціонерного товариства "Кременчукм`ясо", Приватного акціонерного товариства "Автокраз", Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології", Товариства з обмеженою відповідальністю "Ді.Ер.Ай" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімекс Лімітед", ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю", про визнання прав власності та витребування майна, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімекс Лімітед", Товариства з обмеженою відповідальністю "Нові промислові технології" про визнання прав власності та витребування майна.

Спір у даній справі стосується права власності на 115 817 штук простих іменних акцій (номінальна вартість однієї акції - 1,05 грн.) емітента Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький завод технічного вуглецю" та їх витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімекс Лімітед", а кожним з позивачів обґрунтовуються свої вимоги тим, що такий пакет акції належить саме їм (кожному окремо).

17.02.2021 через відділ діловодства суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Бойка Р.В. від розгляду справи №910/2377/19, в якій заявник вказує, що у неї наявні сумніви в неупередженості судді Бойка Р.В. в розгляді даної справи, оскільки суд не направляє кореспонденцію ОСОБА_1 на її адресу місця проживання (місто Лондон, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії) у порядку, визначеному ст. 367 Господарського процесуального кодексу України та Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2021, справу № 910/2377/19 передано судді Мандриченко О.В. для розгляду заяви про відвід.

Згідно положень ч. 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно із ч. 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

На підставі вищевикладеного, судом розглянуто заяву про відвід судді Бойка Р.В. у справі № 910/2377/19 без повідомлення учасників справи.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях ст.ст. 35-40 Господарського процесуального кодексу України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з чим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було визначено в ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, а саме: суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 18.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН №2006/23 від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Тобто, заявлений учасником відвід складу суду від розгляду справи має ґрунтуватися не на особистих переконаннях заявника щодо обставин спірних правовідносин, а саме на оцінці особистих переконань конкретного судді у конкретній справі та його фактичної поведінки (вчиненні певних (процесуальних) дій, які б свідчили про його упередженість) при вирішенні такої справи.

Зі змісту поданої заяви про відвід вбачається, що вона мотивована тим, що, на думку ОСОБА_1 , суд повинен був направляти їй судову кореспонденцію із судовим дорученням, оскільки заявник постійно проживає у Сполученому Королівстві Великої Британії та Північної Ірландії, в той час як невчинення судом таких процесуальних дій свідчить про упередженість судді.

Відтак, фактично ОСОБА_1 заявляє відвід судді Бойко Р.В. від розгляду справи №910/2377/19 у зв`язку із своєю незгодою із процесуальними діями суду - із визначеним суддею порядком повідомлення учасників справи про засідання.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд відзначає, що прийняті судом процесуальні рішення не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, оскільки у випадку незгоди з процесуальними діями (судовими рішеннями) суду для учасників справи передбачено спеціальний порядок їх оскарження - шляхом подання апеляційної скарги на судові рішення, прийняті за наслідками розгляду спору, в тому числі шляхом включення заперечень на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, до апеляційної скарги на рішення суду.

Натомість, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність зазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Бойка Р.В. в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід судді не вбачається.

Враховуючи наведене, обставини, що наведені заявником, не є належними та достатніми у розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України. У зв`язку з цим, суд дійшов до висновку про необґрунтованість тверджень заявника щодо упередженості судді Бойка Р.В. у даній справі, відсутність у діях судді спрямованості на порушення прав та законних інтересів учасників провадження та дотримання суддею процесуального порядку.

У зв`язку з викладеним, суд відмовляє у задоволенні заяви про відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 35, 39, 42, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Бойка Р.В. від розгляду справи № 910/2377/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Мандриченко