ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2021 р. Справа№ 911/846/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Дикунської С.Я.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 28.01.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 (повний текст рішення підписано 22.09.2020)

у справі №911/846/20 (суддя Мальована Л.Я.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван»

до ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 357,1 мІ (триста п`ятдесят сім цілих та десять сотих квадратних метрів), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку (кадастровий номер: :02:007:0025) площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення (використання) - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 315717.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що ПАТ «Енергобанк», правонаступником якого є позивач, ТОВ «Стар Інвестмент Ван», надано кредит ТОВ «Магістраль Фулл» за кредитним договором № 1010-02 від 07.10.2010, поручителем за яким виступив відповідач згідно договору іпотеки № 2651 від 29.10.2010, проте боржник не виконав зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, в зв`язку з чим позивач (згідно договору про відступлення прав вимоги від 12.03.2019) в рахунок часткового погашення заборгованості просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду.

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі № 911/846/20 задоволено повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван», у рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №1010-02 від 07.10.2010, перед Товариством з обмеженою відпоідальністю «Стар Інвестмент Ван», яка станом на 12 березня 2019 року складається з заборгованості за кредитом в загальному розмірі - 62 940 908,33 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 59 249 127,92 грн, заборгованість по нарахованим відсоткам за кредитом - 3 691 780,41 грн, звернуто стягнення на предмет іпотеки: Житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 357,1 мІ, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та Земельну ділянку (кадастровий номер: :02:007:0025) площею 0,2500 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення (використання) - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №315717, способом реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів із визначенням початкової ціни продажу предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (ст. 39 Закону України «Про іпотеку»).

Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати - 34 200,00 грн судового збору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 04.11.2020 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/846/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вирішити питання щодо розподілу судового збору.

Крім того скаржником заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення апеляційною інстанцією судового рішення, також заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги у даній справі, оскільки вбачається, що про повний текст рішення суду від 26.08.2020, який підписано 22.09.2020, ОСОБА_1 дізналася 15.10.2020, після ознайомлення її представника ОСОБА_2 з матеріалами справи та отримання копії оскаржуваного рішення, що підтверджується розпискою ОСОБА_2 у поданій заяві, яка міститься у матеріалах справи. Враховуючи ч. 2 ст. 256 Господарського кодексу України, апелянт просила поновити строк на апеляційне оскарження.

Разом з тим, апелянт наголошує на тому, що судом першої інстанції розгляд справи проводився за відсутності відповідача, зазначає, що не отримувала жодного процесуального документу по справі, включаючи копію позовної заяви з додатками, оскільки ОСОБА_1 проживає не за адресою реєстрації.

Повідомляє, що грошове зобов`язання ТОВ «Магістраль Фулл» (основний боржник) перед ПАТ «Енергобанк» за Кредитним договором було припинено у зв`язку з ліквідацією юридичної особи боржника, а отже припинено і договір іпотеки, оскільки іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною тільки до припинення основного зобов`язання.

Просить Північний апеляційний господарський суд застосувати у даному спорі позовну давність за вимогами позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки у відповідачки не було об`єктивної можливості подати клопотання про застосування позовної давності до суду першої інстанції через те, що їй не було відомо про розгляд Господарським судом Київської області справи № 911/846/20 через ненадходження на її адресу позовної заяви із додатками, ухвали про порушення провадження у справі, ухвали про відкладення розгляду справи.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти апеляційної скарги відповідача.

Позивач у відзиві та поясненнях зазначає, що рішення Господарського суду Київської області від 26 серпня 2020 року у справі № 911/846/20 є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду позовної заяви суд першої інстанції не припустився порушень норм ні матеріального, ні процесуального права.

Натомість, апеляційна скарга відповідача на зазначене рішення не відповідає дійсним обставинам та доказам що містяться в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що у відповідь на адвокатські запити йому стало відомо, що скаржник посилається на докази які не відповідають дійсності.

Так, на думку позивача, відповідачем було здійснено поштові маніпуляції та недобросовісні дії з поштовим відправленням апеляційної скарги, для приховування більш пізнього направлення апеляційної скарги, тобто з пропуском строків, визначених частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Листом АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» за вих. № ЦЦІТ-07/1 від 11.01.2021 на адвокатський запит позивача надана інформація з бази даних АСК ПП УЗ стосовно оформлення проїзних документів у період з 01.07.2020 по 31.07.2020 на прізвище та ім`я ОСОБА_3 .

Повідомлено, що для підтвердження факту здійснення поїздки за наданими посадочними документами 000В4152-DFА5-1FЕ2-0001, 000В41СВ-ВD16-F827-0001 на ім`я Ліна Репенко філією «Головний інформаційно-обчислювальний центр АТ «Укрзалізниця» (далі - «ГІОЦ» АТ «Укрзалізниця») було проведено перевірку факту сканування даних посадочних документів пристроєм МТКД та отримання ними статусу. За результатами перевірки зафіксовано спробу сканування посадочного документа 000В4152-DFА5-1FЕ2-0001 пристроєм МТКД. Однак в процесі сканування виникли технічні труднощі і посадочний документ не набув статусу «Використаний».

Відповідно до вищевказаного, підтверджується факт оформлення та сканування посадочного документу 000В4152-DFА5-1FЕ2-0001.

За результатами перевірки встановлено, що 10.11.2020 о 04:59 через сайт booking.uz.gov.ua було здійснено оформлення посадочного документа 000В41СВ-ВD16-F827-0001 на ім`я ОСОБА_4 на поїзд № 117К за маршрутом Київ-Пасажирський - Фастів, вагон 04К, місце 022 з датою відправлення 20.11.2020 о 20:05.

Відповідно до вищевказаного, не підтверджується проїзд особою ОСОБА_5 за наданим посадочним документом 000В41СВ-ВD16-F827-0001 за маршрутом Дніпро-Головний - Київ-Пасажирський, дата відправлення 25.07.2020, місце 022, вагон 04К, поїзд 738Д.

Зазначене, на думку позивача, спростовує доводи скаржника про те, що у відповідача не було можливості отримати ухвалу суду про розгляд даної справи № 911/846/20 та те, що відповідач не знала про розгляд та, взагалі наявність даної справи і відсутність можливості захистити свої права.

Позивач стверджує, що відповідачці ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи № 911/846/20 в Господарському суді Київської області за позовом ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, і остання не була позбавлена можливості і права приймати участь у розгляді справи № 911/846/20 та заявити про застосування строків позовної давності у даній справі під час слухання її в суді першої інстанції.

Крім цього, позивач звертає увагу суду на те, що скаржником з метою введення суду в оману щодо перебування відповідача у м. Дніпро у вибрані дати (з 15.07.2020 по 25.07.2020), використано реквізити придбаного о 04 годині ранку 57 хвилин 10.11.2020 посадочного документу. Проте, як вбачається з конверту, в якому було скеровано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі № 911/846/20 та відтиску штемпелю відділення поштового зв`язку Київ-42 з датою відправки на описі вкладення у цінний лист, що відправлення, нібито, здійснювалось Укрпоштою-Експрес з трекінгом відправлення 05 003 347 415 35, та, датою оформлення - 04.11.2020 17:23, але при здійсненні перевірки дати прийняття та надсилання відправлення з трекінговим номером 535 - апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі № 911/846/20 через онлайн ресурс АТ «Укрпошта» «https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html», встановлено, що вказана апеляційна скарга прийнята поштовим відділенням о 17.50 год. 10.11.2020, одержана господарським судом Київської області о 20:16 год. 12.11.2020.

Позивач зазначає, що відповідач, достовірно знаючи про те, що останнім днем подачі апеляційної скарги на рішення господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі № 911/846/20 (20 днів від дати ознайомлення представника відповідача зі справою) є 04.11.2020, з метою створення передумов для наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та можливості подання до суду доказів (вказаного вище посадочного документу, якого станом на 04.11.2020 не існувало), ввів суд в оману щодо дати подання апеляційної скарги, якою вважається дата її подачі до відділення поштового зв`язку, проставивши штамп поштового відділення АТ «Укрпошта» «Відділення Київ-42» на описі вкладення цінного листа (апеляційної скарги з додатками), який скеровувався на адресу господарського суду Київської області. Оскільки останній, як те підтверджується відстеженням за трекінгом - здано та прийнято поштовим відділенням лише 10.11.2020.

Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

У листопаді 2020 року відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі № 911/846/20.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу у справі №911/846/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Тищенко О.В. у відпустці, питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі вирішується після виходу судді з відпустки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02 грудня 2020 року скаржнику відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги, поновлено пропущений строк для звернення з апеляційною скаргою, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/846/20, призначено до розгляду на 28.01.2021.

19 грудня 2020 року на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

25 січня 2021 року позивачем надано до суду пояснення разом з додатковими доказами у справі, у зв`язку з неможливістю їх подання разом з відзивом.

В судовому засідання представником відповідача було заявлене клопотання про оголошення по справі перерви для необхідності надання додаткового часу на отримання висновку почеркознавчої експертизи дослідження підпису ОСОБА_1 на повідомленні про вручення поштового відправлення (поштова форма 119) та на накладній № 665 від 20.07.2020 і подання додаткового доказу суду.

Заслухавши думку представника позивача, який заперечив проти задоволення клопотання про перерву для надання суду висновку почеркознавчої експертизи підпису, колегія суддів відхиляє заявлене клопотання, оскільки ухвалою суду від 02.12.2020 судом апеляційної інстанції було роз`яснено апелянту право подати до суду апеляційної інстанції заперечення на відзив (у разі його надання) в письмовій формі протягом 5 днів з дня його отримання (в разі надання - надати суду докази надсилання (надання) їх іншим учасникам справи), але не пізніше 23.12.2020. Крім того, встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали, але не пізніше 23.12.2020. Тобто, судом апеляційної інстанції встановлено строк для подання всіх клопотань, зокрема надання додаткових (нових) доказів по справі до 23.12.2020. Колегія суддів звертає увагу, що скаржником не було повідомлено суду про подання такого доказу в межах встановленого судом строку. Також не було заявлено клопотання про продовження такого строку, враховуючи, що представником скаржника ще 05.11.2020 було подано до експертної установи заяву про проведення почеркознавчої експертизи та підписано договір на надання таких послуг.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позиції учасників справи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував з підстав викладених у відзиві та поясненнях на апеляційну скаргу, просив суд апеляційної інстанції залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого суду залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Як підтверджено матеріалами справи та встановлено судом першої інстанції, 07 жовтня 2010 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ТОВ «Магістраль Фулл» укладено Кредитний договір № 1010-02, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику не відновлювальну відкличну кредитну лінію з лімітом 3 500 000,00 доларів США (три мільйони п`ятсот тисяч доларів США) на строк з 07 жовтня 2010 року по 07 лютого 2012 року на рефінансування заборгованості за Кредитним договором № 26 (про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії в іноземній валюті) від 16 грудня 2009 року, укладеного між позичальником та ВАТ «БГ Банк» та на поповнення обігових коштів.

Відповідно до п. 2.3. Договору Кредитна лінія, надана Банком, забезпечує всім належним Позичальнику та Поручителям майном і коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що Позичальник сплачує Банку за користування кредитною лінією 13,5 % (тринадцять цілих п`ять десятих) відсотків річних. Банк нараховує відсотки, виходячи з розрахунку встановленої у цьому Договорі відсоткової ставки і фактичного залишку заборгованості в останній робочий день місяця за календарний місяць, а Позичальник сплачує відсотки щомісячно до 5-го числа (включно) наступного за звітним місяця шляхом перерахування їх на рахунок № НОМЕР_1 в Банку, при цьому датою сплати відсотків вважається дата зарахування сплаченої суми на рахунок Банк (абз. перший п. 3.3. Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору у разі невиконання зобов`язань за цим Договором у встановлений термін, Позичальник зобов`язаний сплатити відсотки за користування кредитом із розрахунку 16,5 % (шістнадцяті цілих п`ять десятих) відсотків річних за період з першого дня прострочки до повного його погашення. За взаємною домовленістю Сторін, у разі невиконання позичальником умов п. п. 5.10. 5.11., 5.12., 5.14., 5.15. цього Договору процентна ставка за користування кредитними коштами в межах строку кредитування встановлюється в розмірі 16,5 % (шістнадцять цілих п`яті десятих) відсотків річних, та нараховується Банком у період, починаючи з першого календарного дня місяця, наступного за місяцем, у якому Позичальником не виконані вимоги п. п. 5.10., 5.11., 5-12., 5-14., 5-15. цього Договору та закінчується останнім календарним днем місяця, у якому Позичальником виконані зазначені зобов`язання.

Обов`язок своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов цього Договору (п. 5.2.).

Відповідно до п. 5.3. договору при порушенні термінів сплати відсотків або повернення кредиту, сплатити пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки та відсотків із розрахунку 16,5 % (шістнадцять цілих п`ять десятих) відсотків річних.

Пунктом 5.20. договору передбачено, що у кожному окремому випадку невиконання зобов`язань, передбачених п.п. 2.1., 5.6. цього Договору, Позичальник сплачує штраф в розмірі 0.4. % (нуль цілих чотири десятих) відсотків від суми фактичної заборгованості за кредитною лінією на дату повідомлення Банком Позичальника про необхідність сплатити штраф. Оплата штрафних санкцій здійснюється у національній валюті України за курсом НБУ на дату оплати.

Додатком № 1 до Договору кредитної лінії від 07.10.2010 року № 1010-02 сторонами затверджено графік погашення заборгованості за кредитною лінією. Відповідно до умов якого Позичальник зобов`язаний в певні періоди здійснювати оплати в рахунок погашення кредитної заборгованості, де остання оплата по Договору - 07 грудня 2012 року.

В подальшому до вказаного кредитного договору було укладено ряд Додаткових договорів.

На виконання умов кредитного договору банк передав позичальнику кредитні кошти, проте останній не виконав обов`язок щодо повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом.

29 жовтня 2010 року в забезпечення виконання зобов`язань за Договором кредитної лінії № 1010-02 від 07 жовтня 2010 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за №2651, відповідно до умов якого іпотекодавець надає, а іпотекодержатель приймає в порядку і на умовах, визначених цим договором нерухоме майно:

1. Житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 357,1 мІ (триста п`ятдесят сім цілих та десять сотих квадратних метрів), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що складається: Житловий будинок, Баня, Альтанка, Котельня, Яма вигрібна, Свердловина, Огорожа, Вигрібна яма.

2. Земельну ділянку (кадастровий номер: :02:007:0025) площею 0,2500 га, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення (використання) - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 315717, виданого Бородянським районним відділом земельних ресурсів Київської області 21.11.2005 на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 18.05.2005 № 1-2118, акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 13. Опис меж: від А до Б - 30,50 м (землі сільради); від Б до В - 80,84 м+ 44,20 м (землі сільради); від В до А - 62,30 м (землі ОСОБА_6 ).

12 березня 2019 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та ТОВ «ЕйПіЕс Україна» (переіменоване в подальшому на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТАР ІНВЕСТМЕН ВАН», код 42680150) було укладено наступні правочини:

Договір про відступлення прав вимоги № 2/19 з відповідними додатками та доповненнями;

Договір про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 29 жовтня 2010 року Побединською В.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 2651.

Вказані договори про відступлення прав вимоги укладалися сторонами у відповідності до, та на виконання Протоколу електронних торгів №UA-EA-2018-12-21-000021-b від 24 січня 2019 року, сформованого за результатами проведеного аукціону у електронній торговій системі ProZorro.Продажі, на якому виставлявся до продажу Лот N0F170GL38061, а саме - консолідований пул з активів 21-го банку, що перебувають в процедурі ліквідації. Замовником вказаного електронного аукціону виступав Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

До складу Лоту № F170GL38061, серед іншого, було включено й активи ПАТ «ЕНЕРГОБАНК», у тому числі: права вимоги банку за Договором кредитної лінії №1010-02 від 07.10.2010, укладеним з позичальником - ТОВ «Магістраль Фулл»; права вимоги банку за Договором іпотеки, укладеним з ОСОБА_1 (іпотекодавцем) та посвідченим 29 жовтня 2010 року Побединською В.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 2651.

Пунктом 1 Договору від 12.03.2019 про відступлення прав вимоги за Договором іпотеки передбачено, що за цим Договором Первісний іпотекодержатель передає (відступає) Новому Іпотекодержателю належні йому, а Новий Іпотекодержатель набуває у обсязі та на умовах, визначених Договором № 2/19 від 12 березня 2019 року про відступлення прав вимоги та цим договором, права вимоги до Іпотекодавця - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , за Договором іпотеки, посвідченим 29 жовтня 2010 року Побединською В.О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 2651 з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього, які є його невід`ємними частинами (надалі за текстом - Іпотечний договір), включаючи права вимоги до правонаступників Іпотекодавця, спадкоємців Іпотекодавця, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Іпотекодавця або які зобов`язані виконати обов`язки Іпотекодавця, за Іпотечним договором.

Господарським судом Київської області встановлено та підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, що ПАТ «Енергобанк» було письмово повідомлено ТОВ «МАГІСТРАЛЬ ФУЛЛ» і ОСОБА_1 про відступлення права вимоги.

На підставі вищевказаних договорів ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» набуло статусу Нового іпотекодержателя за іпотечним договором №2651 від 29.10.2010 року, що відповідає відомостям, внесеним до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині запису про реєстрацію іпотеки.

Пунктом 4.1. іпотечного договору №2651 від 29.10.2010 закріплено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцеві письмову вимогу про усунення порушення.

13.01.2020 року позивач направив на адресу Іпотекодавця та основного боржника Вимогу (попередження про задоволення вимог іпотекодержателя), яка була залишена без відповіді та задоволення.

Відповідно до змісту пунктів 4.2. та 4.4. Договору іпотеки, посвідченого 29.10.2010 Побединською В.О., приватним нотаріусом КМНО за реєстровим № 2651, право звернення стягнення на предмет іпотеки Іпотекодержатель набуває, якщо Іпотекодержатель, відповідно до основного зобов`язання (кредитного договору), заявить Іпотекодавцю вимогу повернути кредит та сплатити проценти, комісійну винагороду і т.п., зазначених у основному зобов`язанні (кредитному договорі), а Іпотекодавець не виконає у встановлений вимогою строк своїх зобов`язань.

Порушуючи виконання умов кредитного договору, всупереч ст.ст.526, 530, 629 ЦК України, ТОВ «МАГІСТРАЛЬ ФУЛЛ» припинило повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, тим самим порушивши норми ст. 1054 ЦК України, згідно з якою позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки, а також норми ст. 1049 ЦК України, відповідно до якої позичальник зобов`язаний повернути позику в строк та в порядку, встановленому договором.

Внаслідок невиконання умов Договору кредитної лінії №1010-02 від 07.10.2010, станом на 12.03.2019 за ТОВ «МАГІСТРАЛЬ ФУЛЛ» наявна прострочена заборгованість за цим договором, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту - 59 249 127,02 грн (п`ятдесят дев`ять мільйонів двісті сорок дев`ять тисяч сто двадцять сім гривень 02 коп.), заборгованості по нарахованим відсоткам за кредитом - 3 691 780,41 грн (три мільйони шістсот дев`яносто одна тисяча сімсот вісімдесят гривень 41 коп.), що загалом складає суму заборгованості в розмірі - 62 940 908, 33 грн (шістдесят два мільйони дев`ятсот сорок тисяч дев`ятсот вісім гривень 33 коп.).

Відповідно до п. 4.4.2. договору іпотеки - реалізація предмета іпотеки на який звернено стягнення за рішенням суду проводиться (якщо інше не передбачено рішенням суду) шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкова ціна продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів встановлюється за рішенням суду або на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність.

25.02.2020 відповідно до п. 4.4.2. договору іпотеки №2651 від 29.10.2010, ТОВ «ГЕО ФІНАНС ГРУП» (суб`єкт оціночної діяльності), сертифікат Фонду державного майна України суб`єкта оціночної діяльності №382/19 від 14.05.2019 року, було проведено оцінку житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 357,1 м2 та земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер: :02:007:0025, що знаходиться за адресою: Київська область, Бородянський район, с. Блиставиця, вул. Петровського, 102-А. Ринкова вартість об`єкта оцінки станом на 25.02.2020 становить, без урахування ПДВ: житловий будинок - 1 813 000,00 грн (один мільйон вісімсот тринадцять тисяч гривень 00 коп.); земельна ділянка - 467 000,00 грн (чотириста шістдесят сім тисяч гривень оо коп.), що загалом становить - 2 280 000,00 грн (два мільйони двісті вісімдесят тисяч гривень 00 коп.) без ПДВ.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися своєчасно і належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Разом з тим, Господарським судом Київської області встановлено, що 09 лютого 2015 року Господарським судом Київської області постановлено ухвалу про ліквідацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль Фулл» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Чорновола, буд. 46А; ), який є основним боржником за Кредитним договором № 1010-02 від 07.10.2010.

Також встановлено, що лютому 2013 року, Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» зверталось до Бородянського районного суду Київської області з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки до іпотекодателя ОСОБА_1 . 12 грудня 2016 року рішенням суду у справі № 360/499/13-ц було задоволено позов банку, та звернено стягнення на предмет іпотеки. Але, 19.04.2017 Апеляційним судом Київської області рішення Бородянського районного суду Київської області було скасовано, у зв`язку з неправильним вибором позивачем способу захисту своїх прав. З цього випливає, що позивач звернувся до суду з вимогою до іпотекодавця до моменту припинення юридичної-особи боржника.

Таким чином, відсутні підстави вважати договір іпотеки припиненим у зв`язку з ліквідацією юридичної особи-позичальника за кредитним договором, оскільки саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням та його виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не тягнуть за собою припинення зобов`язання іпотекодавця з виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, що передбачено ч. 4 ст. 593 Цивільного кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим в статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, будь-які забезпечувальні зобов`язання, що випливають з основного зобов`язання, не повинні припинити свою дію у разі, якщо основне зобов`язання залишилось невиконаним, оскільки за змістом статті 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою (іпотекою), заставодержатель (іпотекодержатель) набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки). За договором іпотеки право іпотеки припиняється повністю з виконанням у повному обсязі основного зобов`язання.

Статтею 609 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється у зв`язку з ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема, за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Укладаючи договір іпотеки, іпотекодавець приймає на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником, у тому числі й ті, що виникають внаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним іпотекодавцем саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника. Отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов`язок іпотекодавця з несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави для висновку про те, що припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника за цим зобов`язанням (за кредитним договором) з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим зобов`язанням (договором) не є підставою для припинення іпотеки, якщо кредитор реалізував своє право на отримання коштів за договором кредиту шляхом звернення до суду з позовною заявою до іпотекодержателя до моменту припинення юридичної особи - боржника.

Таким чином, реалізація ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» (кредитор) (правонаступником якого є - ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН»), права на звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором була здійснена ним шляхом пред`явлення позову до іпотекодержателя в лютому 2013 року, тобто до моменту припинення юридичної особи - боржника ТОВ «Магістраль-Фулл», яке відбулось вже під час розгляду цієї справи, і реалізація позивачем зазначеного права не залежить від прийняття місцевим районним судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за Кредитним договором № 1010-02 від 07.10.2010.

На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, відсутні підстави вважати договір іпотеки припиненим у зв`язку з ліквідацією юридичної особи-позичальника за кредитним договором, оскільки саме по собі постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням та його виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не тягнуть за собою припинення зобов`язання іпотекодавця з виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, що передбачено ч. 4 ст. 593 Цивільного кодексу України.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції неправомірно не застосовано норми ст. 162, 170 ГПК України в частині неналежного повідомлення Відповідача за місцем його проживання, проте дані твердження судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки правильність адреси місця реєстрації відповідача було підтверджено довідкою, наданою Відділом довідково-адресного бюро, яка наявна в матеріалах справи.

Стосовно твердження апелянта щодо необізнаності про розгляд Господарським судом Київської області справи № 911/846/20 за позовом ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, апеляційний суд зазначає, що останнє спростовується доказами наявними в матеріалах справи, а саме: рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з якого вбачається, що 20.07.2020 відповідачкою було отримано ухвалу господарського суду Київської області у справі № 911/846/20 від 24.06.2020 про закриття підготовчого провадження у справі та призначення її до розгляду по суті.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 361/8331/18 зробив наступний висновок: «Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні».

Водночас Суд апеляційної інстанції зазначає, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18).

Подаючи апеляційну скаргу апелянт заявив про неможливість подати суду першої інстанції заяву про застосування позовної давності, оскільки він не був повідомлений належним чином про розгляд справи. Проте, дане твердження спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

За таких підстав апеляційний суд приходить до висновку, що апелянтом не доведено неможливість подання до суду першої інстанції заяви про застосування строків позовної давності.

В межах даної апеляційної скарги підлягають з`ясування обставини неотримання апелянтом (відповідачем) поштової кореспонденції (ухвали суду від 24.06.2020 про закінчення підготовчого провадження у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 за межами міста Києва) та фактичної відсутності можливості приймати безпосередню участь у розгляді позовної заяви ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки, та подати заяву про застосування строків позовної давності.

Так, скаржник вказує на те, що ОСОБА_7 перебувала в місті Дніпро в період з 15.07.2020 по 25.07.2020 та надає посадочні документи на підтвердження зазначеного.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, представником позивача було направлено адвокатський запит до АТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ», яке своїм листом вих. № ЦЦІТ-07/1 від 11.01.2021 позивачу надана інформація з бази даних АСК ПП УЗ стосовно оформлення проїзних документів у період з 01.07.2020 по 31.07.2020 на прізвище та ім`я ОСОБА_3 .

Повідомлено, що для підтвердження факту здійснення поїздки за наданими посадочними документами 000В4152-DFА5-1FЕ2-0001, 000В41СВ-ВD16-F827-0001 на ім`я Ліна Репенко філією «Головний інформаційно-обчислювальний центр АТ «Укрзалізниця» (далі - «ГІОЦ» АТ «Укрзалізниця») було проведено перевірку факту сканування даних посадочних документів пристроєм МТКД та отримання ними статусу. За результатами перевірки зафіксовано спробу сканування посадочного документа 000В4152-DFА5-1FЕ2-0001 пристроєм МТКД. Однак в процесі сканування виникли технічні труднощі і посадочний документ не набув статусу «Використаний».

Відповідно до вищевказаного, підтверджується факт оформлення та сканування посадочного документу 000В4152-DFА5-1FЕ2-0001.

За результатами перевірки встановлено, що 10.11.2020 о 04:59 через сайт booking.uz.gov.ua було здійснено оформлення посадочного документа 000В41СВ-ВD16-F827-0001 на ім`я ОСОБА_4 на поїзд № 117К за маршрутом Київ-Пасажирський - Фастів, вагон 04К, місце 022 з датою відправлення 20.11.2020 о 20:05.

Відповідно до вищевказаного, не підтверджується проїзд особою ОСОБА_5 за наданим посадочним документом 000В41СВ-ВD16-F827-0001 за маршрутом Дніпро-Головний - Київ-Пасажирський, дата відправлення 25.07.2020, місце 022, вагон 04К, поїзд 738Д.

Отже, на переконання колегії суддів зазначене, спростовує доводи скаржника про те, що у відповідача не було можливості отримати ухвалу суду про розгляд даної справи № 911/846/20 та те, що відповідач не знала про розгляд та, взагалі наявність даної справи і відсутність можливості захистити свої права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачці ОСОБА_1 було відомо про розгляд справи № 911/846/20 в Господарському суді Київської області за позовом ТОВ «СТАР ІНВЕСТМЕНТ ВАН» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, і остання не була позбавлена можливості і права приймати участь у розгляді справи № 911/846/20 та заявити про застосування строків позовної давності під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Щодо доводів апелянта про застосування строку позовної давності, колегія зазначає наступне.

Оскільки перебіг позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами Північним апеляційним господарським судом встановлено, що у лютому 2013 року ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» звернулось до Бородянського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Магістраль Фулл», товариство з обмеженою відповідальністю «Калкан», про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 06.12.2016 позов задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Магістраль Фулл» за договором кредитної лінії №1010-02 від 07 жовтня 2010 року в розмірі 32 676 233,53 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29 жовтня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2651, шляхом визнання права власності за ПАТ «Енергобанк» на нерухоме майно, яке належить на праві власності за ОСОБА_1 , а саме: житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , вартістю 2 217 000,00 грн; земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :02:007:0025, що розташована по АДРЕСА_1 , вартістю 486 000,00 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

19 квітня 2017 року рішенням апеляційного суду Київської області рішення Бородянського районного суду Київської області скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог Пат «Енергобанк», у зв`язку з неправильним вибором способу захисту.

Таким чином, у період з лютого 2013 року по 19 квітня 2017 Позивач та Відповідач перебували в особливому правовому режимі, обумовленому існуванням юридичних наслідків, пов`язаних з розглядом справи про звернення стягнення на предмет іпотеки і, в контексті вищенаведених правових норм, в межах даного строку Позивач був позбавлений об`єктивної можливості звернутись до суду з даним позовом про звернення стягнення на спірне майно (Предмет іпотеки), оскільки аналогічний спір перебував на розгляді в Апеляційному суді Київської області.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, відповідно до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України, є підставою для відмови в позові.

Початок перебігу позовної давності визначається відповідно до норм статті 261 Цивільного кодексу України, згідно з якою перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати свої права в примусовому порядку через суд (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі № 6-116цс13).

Визначення початкового моменту перебігу позовної давності має важливе значення, оскільки від нього залежить і правильність обчислення позовної давності, і захист порушеного права.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. За змістом норми частини 1 статті 261 ЦК України для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 у справі №6-152цс14).

Згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється, зокрема, якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила).

Положеннями частини 5 статті 267 ЦК України визначено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Закон не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском позовної давності, дане питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір.

Так, у постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі №914/3341/16 зазначено, що механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 за заявою №23890/02 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

У постанові Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №922/3359/16 зазначено, що будь-який суд національної юрисдикції, вирішуючи питання про пропуск кредитором позовної давності, фактично вирішує питання не тільки про право кредитора на звернення до суду за захистом свого порушеного права, але й про право боржника бути звільненим від переслідування або притягнення до суду.

Відповідно до положень статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин. (висновок Верховного Суду, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №910/1777/16).

Отже, про існування у Позивача права на звернення до господарського суду з даним позовом до Відповідача про звернення стягнення на Предмет іпотеки, Позивач дізнався лише 19 квітня 2017 року - в момент прийняття апеляційним судом Київської області рішення від 19.04.2017 у справі №360/499/13-ц, якою було скасовано рішення Бородянського районного суду Київської області та ухвалено нове, яким відмовлено ПАТ «Енергобанк» в задоволенні позову про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З даним моментом (прийняття апеляційним судом Київської області рішення від 17.04.2017 у справі №360/499/13-ц) пов`язується також і можливість реалізації Позивачем його права на звернення до суду з вказаним позовом, оскільки, як вже було зазначено раніше, у період з лютого 2013 року по 17.04.2017 Позивач та Відповідач перебували в особливому правовому режимі, обумовленому існуванням юридичних наслідків, пов`язаних з розглядом справи про звернення стягнення на предмет іпотеки, і, в контексті вищенаведених правових норм, в межах даного строку Позивач був позбавлений об`єктивної можливості звернутись до суду з аналогічним позовом про звернення стягнення на спірне майно, оскільки воно (майно, предмет іпотеки) був предметом розгляду у справі № 360/499/13-ц.

У зв`язку з чим, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку позовної давності та вважає, що строк позовної давності підлягає поновленню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, виходячи з вищевикладеного, як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції відповідачем не було подано належних та переконливих доказів в заперечення заявленого позову. Судова колегія звертає увагу, що доводи та заперечення викладені у апеляційній скарзі відповідача на рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/846/20 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються Північним апеляційним господарським судом на ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/846/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 26.08.2020 у справі №911/846/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на ОСОБА_1 .

4. Матеріали справи №911/846/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 18.02.2021.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Я. Дикунська

С.Р. Станік