ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року м. ОдесаСправа № 916/273/20
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №8

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Головея В.М.,

Разюк Г.П..

секретар судового засідання Бебик А.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Серек-Басан Ю.В., за ордером;

від третьої особи: Вакаренко І.В.., у порядку самопредставництва;

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСБУДСЕРВІС." про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області

від 21 жовтня 2020 року (повний текст складено 02.11.2020р.)

по справі № 916/273/20

за позовом: Одеської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСБУДСЕРВІС."

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

про: стягнення 425 565,36 грн.,-

суддя суду першої інстанції: Літвінов С.В.,

час та місце винесення рішення: 21.10.2020р., м. Одеса, просп. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 09.12.2020р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020р. Одеська міська рада (позивач, Міська рада) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНСБУДСЕРВІС. (відповідач, ТОВ ТРАНСБУДСЕРВІС. Підприємство), в який просила стягнути з відповідача 72 957,16 грн., з яких заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 66 688,18 грн., інфляційні втрати у розмірі 17,49 грн., 3% річних у розмірі 512,93 грн. та пені у розмірі 5 738,56 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.10.2020р. у справі №916/273/20 (суддя Літвінов С.В.) у задоволені позовних вимог Одеської міської ради відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2020р. у справі 916/273/20 скасувати, позовні вимоги Одеської міської ради задовольнити у повному обсязі, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСБУДСЕРВІС." заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 369 814,33 грн., інфляційний втратам у розмірі 21 958,12 грн., 3% річних у розмірі 10 325,26 грн. та пені у розмірі 23 467,65 грн.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2021р. рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2020р. у справі №916/273/20 залишено без змін, у задоволенні апеляційної скарги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради відмовлено.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції не вирішено питання щодо розподілу витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСБУДСЕРВІС." на професійну правничу допомогу, яке було заявлено відповідачем у ході апеляційного перегляду справи №916/273/20.

Ухвалою Південнозахідного апеляційного господарського суду від 11.02.2021р. призначено до розгляду заяву представника ТОВ "ТРАНСБУДСЕРВІС." про вирішення питання щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу на 22.02.2021р. о 12:00 год.

22.02.2021р. від Одеської міської ради до суду апеляційної інстанції надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач вважає, що судові витрати на професійну правничу допомогу за розгляд апеляційної скарги у даній справі повинна відшкодувати третя особа, оскільки саме Департаменту комунальної власності Одеської міської ради оскаржив рішення Господарського суду Одеської області від 21.10.2020р. у справі №916/273/20.

В судовому засіданні 22.02.2021р. Департаментом комунальної власності заявлено заперечення щодо стягнення з третьої особи витрат на професійну правничу допомогу, з посиланням на відсутність у матеріалах справи договору про надання правової допомоги. Проте, судова колегія не враховує наведене, оскільки матеріалами справи спростовуються вказане твердження третьої особи.

У судовому засіданні 22.02.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСБУДСЕРВІС." - адвоката Серек-Басана Ю.В. про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Приймаючи до уваги те, що заява про розподіл судових витрат надана представником ТОВ «ТРАНСБУДСЕРВІС.» до винесення постанови, колегія суддів зазначає про дотримання строків подання вказаної заяви, встановлених ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

За положеннями ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Крім того, п.2 ч. 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи. (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.11.2018р. у справі №910/8682/18).

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з договору про надання правничої (правової) допомоги №30-06-М від 30.06.2020р. (далі Договір), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс.», в особі директора Черняк Лілії Олександрівни (Клієнт), та Адвокатським об`єднанням «МЕЧ ПРАВОСУДДЯ», в особі голови Мантеєва Олександра Михайловича (Адвокатське об`єднання, АО), АО бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, по справі №916/273/20 за позовом Одеської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент комунальної власності Одеської міської ради, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс.» про стягнення 72 957,16 грн., а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених Договором (п.1.1 Договору).

За положеннями п.1.2 Договору Клієнт надає Адвокатському об`єднанню повноваження щодо надання правових консультацій та роз`яснень, складення різних документів правового характеру (звернень, заяв, скарг), складення процесуальних документів (позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, заперечень, клопотань та ін.), представництва Клієнта у судових органах України будь-якої ланки з усіма необхідними для того повноваженнями; давати усні та письмові пояснення у судах, які розглядають справу клієнта; повністю або частково відмовлятися від позовних вимог; визнавати повністю або частково позови; змінювати підстави або предмет позовів; зменшувати або збільшувати предмет та/або вартість позовних вимог; оскаржувати рішення (ухвали, постанови) суду та користуватись іншими процесуальними правами, що передбачені законом тощо.

Згідно з п.2.2 Договору АО зобов`язується захищати права та інтереси Клієнта в судах, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, відповідно до вимог чинного законодавства України та цього Договору.

Відповідно до п. 2.3 Договору за надані послуги Клієнт сплачує АО гонорар в розмірі та в строк окремо погоджені між ними.

Пунктом 4.1. Договору сторони погодили, що вартість наданої правничої допомоги визначається з урахуванням наступного:

- розмір оплати за годину роботи адвоката становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня 2020 року;

- розмір оплати за складання адвокатом документів: 500 грн/стор.;

- розмір оплати за участь адвокатом у судовому засіданні у суді першої інстанції: 1000 грн/год. (оплачується у будь-якому разі не менше 1 год.);

- розмір оплати за участь адвокатом у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції: 1500 грн/год. (оплачується у будь-якому разі не менше 1 год.).

За умовами п. 4.2 Договору, оплата Клієнтом наданої правничої допомоги, в межах строку дії Договору, здійснюється протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня набрання рішенням по справі законної сили.

Сплата узгодженої сторонами суми гонорару здійснюється Клієнтом в безготівковому порядку шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання, за реквізитами, визначеними у Договорі (п. 4.3 Договору).

Правнича допомога вважається наданою після підписання акту приймання- передачі наданої правничої допомоги, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності). АО надає Клієнту акт приймання-передачі наданої правничої допомоги, в якому зазначається розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені АО понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце) (пп.4.5.1, пп.4.5.2. Договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2021р. (п.3.1. Договору).

З матеріалів справи вбачається, що в апеляційному суді представником ТОВ «Трансбудсервіс.» був адвокат Юрій Валерійович Серек-Басан на підставі ордеру на надання правової допомоги від 26.01.2021р. серії ОД №660316, виданого Адвокатським об`єднанням «МЕЧ ПРАВОСУДДЯ».

Між Клієнтом та Адвокатським Об`єднанням підписаний акт приймання-передачі від 08.02.2021р. №2 наданої правничої допомоги до Договору від 30.06.2020р. №30-06-М.

Відповідно до детального опису наданих послуг, Клієнтом прийнято від АО наступні послуги:

- Складення та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 26.01.2021р. 1 арк.*500грн., сума 500 грн.;

- Зустріч, усна консультація Клієнта, формування правової позиції в суді апеляційної інстанції 1 год.*1051 грн., сума 1051 грн.;

- Ознайомлення із матеріалами справи у суді 05.02.2021р. 30 хв.*1051 грн., сума 525,50 грн.;

- Складання відзиву на апеляційну скаргу - - 8 арк.*500 грн., сума 4000,00 грн.

Таким чином, представник відповідача зазначає, що загальна вартість наданої правової допомоги склала 6 076,50 грн.

Судова колегія звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні докази сплати з боку ТОВ «Трансбудсервіс.» визначеної суми на користь Адвокатського об`єднання. Однак, діючим законодавством України встановлено, що витрати на оплату правничої допомоги підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх сторона уже сплатила чи їх вона ще має сплатити (ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України).

Ця позиція відображена також у постанові Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19, де зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, але за умовою підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості (п.1 ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу Кодексу).

Отже, наявність або відсутність у матеріалах справи платіжного доручення (квитанції) щодо сплати адвокатського гонорару не має значення, якщо понесені витрати підтверджені належними та допустимими доказами.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів вважає, що ТОВ «Трансбудсервіс.» надано належні докази в підтвердження його витрат на оплату послуг адвоката в сумі 6 076,50 грн.

Положеннями статті 128 Господарського процесуального кодексу України іншій стороні надано право заперечувати проти заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу та на сторону, яка заявляє про неспівмірність вказаних витрат, покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат на оплату послуг адвоката.

Таке заперечення від позивача або третьої особи не надійшло, а відсутність клопотання сторони про зменшення витрат на професійну правову допомогу виключає можливість суду самостійно зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Така правова позиція викладена також в Постанові Верховного Суду від 14.05.2019 року у справі №904/65/18.

Щодо вимог Одеської міської ради стосовно покладення обов`язку відшкодувати судові витрати на Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Правила розподілу судових витрат містяться у статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч.4 вказаної статті, зокрема витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, розподіл цих витрат залежить безпосередньо від результату розгляду справи (з урахуванням апеляційного перегляду справи).

Таким чином, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, визначеними Господарським процесуальним кодексом України, обов`язок з відшкодування понесених відповідачем відповідних судових витрат покладається у даному випадку саме на позивача.

Отже, вимоги Одеської міської ради щодо покладення обов`язку на третю особу відшкодувати відповідачу судові витрати на професійну правничу допомогу залишаються без задоволення, оскільки не відповідають чинному законодавству.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що ані позивач, ані третя особа не звертались до суду із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги; з огляду на те, що вимоги одеської міської ради не відповідають нормам чинного законодавства, а доводи третьої особи щодо відсутності договору про надання правової допомоги спростовуються доказами, наявними у матеріалах справи; оскільки апеляційна скарга позивача у даній справі була залишена без задоволення, судова колегія вважає, що заява відповідача про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції підлягає задоволенню.

При цьому, з огляду на те, що в постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.02.2021р. у справі №916/273/20 не було вирішено питання щодо розподілу цих витрат, керуючись статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія вважає за необхідне прийняти додаткову постанову у даній справі.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути з Одеської міської ради (пл. Думська,1 м. Одеса, 65026, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбудсервіс.» (вул. Миколаївська дорога, 263 Б, м. Одеса, 65013, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 076 (шість тисяч сімдесят шість) грн. 50 коп.

Додаткова постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови складений 23.02.2021р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Головей В.М.

Суддя Разюк Г.П.