УХВАЛА

про відмову в розгляді справи в порядку загального позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням сторін та в поновленні строку для подання відзиву

м. Київ

24.02.2021Справа № 910/189/21

За клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський міжнародний контрактовий ярмарок" (01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 4, кім. 9; ідентифікаційний код: 21645267)

Про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та поновлення строку для подання відзиву

У справі № 910/189/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кострижівський комбінат будівельних матеріалів" (59410, Чернівецька обл. Застанівський район, смт Кострижівка, вул. Заводська, буд. 15; ідентифікаційний код: 33108815)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський міжнародний контрактовий ярмарок" (01024, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 4, кім. 9; ідентифікаційний код: 21645267)

Про стягнення 101 237, 65 грн

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кострижівський комбінат будівельних матеріалів" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київський міжнародний контрактовий ярмарок" (далі - відповідач) про стягнення 101 237, 65 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.01.2020 між позивачем та відповідачем було укладено у спрощений спосіб договір про надання послуг шляхом сплати позивачем виставленого відповідачем рахунку № 230-Б1/1 від 31.01.2020 на загальну суму 98 125, 00 грн за послуги з організації комплексу заходів та участі у Міжнародній будівельній виставці "INRERBUILDEXPO" з 17 по 20 березня 2020 року.

Проте, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, виставка у період з 17 по 20 березня 2020 року не відбулась, а тому позивач в односторонньому порядку відмовився від укладеного між сторонами у спрощений спосіб договору.

У зв`язку з викладеним позивач просить, стягнути з відповідача суму основного боргу в порядку передбаченому ст. 1212 ЦК України у розмірі - 98 125, 00 грн. 3 % річних - 1 150, 15 грн. інфляційні збитки - 1 962, 50 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу).

12.01.2021 Господарський суд міста Києва ухвалою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи №910/189/21 ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення виклику сторін. Встановив відповідачу строк для надання суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали від 12.01.2021.

16.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача «про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін».

Суд, дослідивши зміст поданого клопотання встановив, що в прохальній частині означеного клопотання відповідач просить суд постановити ухвалу про розгляд справи №910/189/21 за правилами загального позовного провадження та поновити процесуальний строк для подання відзиву. При цьому, в частині щодо постановлення ухвали про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відповідач керується ч. 4 ст. 250 ГПК України, однак зміст свого клопотання обґрунтовує в порядку ст. 252 ГПК України.

З огляду на викладений відповідачем зміст клопотання, суд дійшов висновку, що відповідач:

- Заперечує проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопоче про перехід до загального позовного провадження;

- Просить суд розглянути справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін;

- Просить суд поновити процесуальний строку для подання відзиву на позов.

З приводу заперечень відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження суд зазначає наступне:

Статтею 247 ГПК України передбачено два можливих випадки розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, зокрема:

- Частина 1 статті 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

- Частина 2 статті 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 7 ст. 12 ГПК України встановлено - для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

З відтиску календарного штемпелю на описі вкладення у цінний лист та квитанцій про надання послуг поштового зв`язку вбачається, що позивач подав позовну заяву 30.12.2020.

Приписами ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

З огляду на те, що предметом розгляду у даній справі є стягнення 101 237, 65 грн, то вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні Господарського процесуального кодексу України, оскільки не перевищує 210 200, 00 грн, тобто ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частин 1, 2 ст. 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі. У випадку, передбаченому частиною другою статті 247 цього Кодексу (тобто не малозначні справи, а справи не значної складності), за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може: 1) задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження; або 2) відмовити в задоволенні клопотання та розглянути справу за правилами загального позовного провадження.

Відтак, вказані положення свідчать про те, що малозначні справи розглядаються тільки за правилами спрощеного позовного провадження та не можуть бути розглянуті в порядку загального позовного провадження, навіть з урахуванням критеріїв передбачених частиною 3 ст. 247 ГПК України.

При цьому, частиною 2 статті 247 ГПК України передбачені справи, які за загальним правилом розглядаються у порядку загального позовного провадження, втім суд з урахуванням критеріїв встановлених ч. 3 ст. 247 ГПК України може прийняти рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Таке рішення приймається лише за заявою позивача з дотриманням вимог ст. 249, 250 ГПК України.

Як справи, які можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження (тобто ті, що передбачені ч. 2 ст. 247 ГПК України) слід розуміти справи:

1) щодо яких немає підстав для визнання їх малозначними (справи незначної складності) відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12 ГПК України;

2) які одночасно не належать до переліку справ, що підлягають розгляду виключно у загальному позовному провадженні відповідно до ч. 4 ст. 247 ГПК України.

У зв`язку з вище означеним Господарський суд міста Києва в ухвалі про відкриття провадження від 12.01.2021 не визначав строку відповідачу для подання заяви із заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки такі підстави відсутні.

Відтак, ГПК України не наділяє відповідача правом на подання заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та розгляду справи в порядку загального позовного провадження в порядку передбаченому ч. 4 ст. 250 ГПК України щодо справ, які підлягають розгляду тільки в порядку спрощеного провадження, до яких відносяться малозначні справи.

Вказане кореспондується із частиною 7 ст. 250 ГПК України, у відповідності до якої частини друга - шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні клопотання в цій частині.

З приводу прохання відповідача розглядати справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін:

Обґрунтовуючи подане клопотання відповідач просить розглянути справу «в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін», що узгоджується з правом відповідача передбаченим ч. 5 ст. 252 ГПК.

Зокрема, частиною 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Тобто, сторонам у справі чинним процесуальним кодексом надано право висловити свої доводи та заперечення щодо розгляду справи по суті шляхом подання письмових заяв по суті справи, втім у визначений судом або законом строк..

Враховуючи те, що предметом спору у цій справі є стягнення грошової суми в розмірі 101 237, 65 грн, що є сумою, розмір якої не перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін та відповідач протилежного в клопотанні не довів, про розгляд справи повідомлений належним чином, а отже правом на подання відзиву в обумовлений строк разом з доказами на підтвердження власних аргументів позбавлений не був, відтак, Господарський суд міста Києва не вбачає підстав для задоволення вказаного клопотання в цій частині.

Щодо прохання відповідача поновити процесуальний строк для подання відзиву, суд зазначає наступне:

Згідно ч. 1 ст. 252 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відтак, строк для подання відзиву у справах, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження встановлений процесуальним законом.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №1620 вбачається, що представник відповідача отримав ухвалу суду від 12.01.2021 - 22.01.2021, отже останнім днем строку для подання відзиву є 08.02.2021.

З означеним клопотанням відповідач звернувся до суду 15.02.2021, про що свідчить відтиск календарного штемпеля на описі вкладення у цінний лист,проте разом з клопотанням про поновлення строку подання відзиву - відзив у справі так і не подав.

Згідно ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 3 ст. 119 ГПК України встановлено - якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Разом з тим, ч. 4 ст. 119 ГПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Відтак, встановлений законом строк може бути поновлений судом, в якому належить вчинити процесуальну дію, втім в такому разі заявник одночасно з поданням заяви про поновлення процесуального строку для подання відзиву повинен подати такий відзив до суду із дотриманням вимог передбаченим статтею 165 ГПК України.

Відповідач всупереч вимогам ч. 4 ст. 119 ГПК України не подав до суду одночасно з означеним клопотанням відзив, окрім того не вказав в клопотанні про причини пропуску строку для подання відзиву та не обґрунтував поважність таких причин, з огляду на що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання в цій частині.

Згідно ч.ч. 7,8 ст. 119 ГПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 119, 232, 234, 235, 250, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ТОВ «Кострижівський комбінат будівельних матеріалів» про розгляд в порядку загального позовного провадження, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та поновлення строку для подання відзиву - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в частині відмови у поновленні процесуального строку для подання відзиву в порядку передбаченому ГПК України.

Суддя Бондаренко-Легких Г. П.