ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.02.2021 Справа № 920/354/19 (904/915/19)
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Джепи Ю.А., судді Соп`яненко О.Ю. та судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Галашан І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/354/19 в порядку загального позовного провадження

за позовом: Керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області (42000, Сумська область, м. Ромни, вул. Соборна, 43),

в інтересах держави в особі позивача - Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області (42547, Сумська область, смт. Липова Долина, вул. Роменська, 10, ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертікс-Молл" (29000, Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Кобилянської, буд. 25, ),

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гед Холдінгз" (ЄРДПОУ 32714059, вул. Миронова, 30, офіс 70, м. Дніпро, 49000),

про стягнення 138785,40 грн.

за участю представників сторін:

прокурор: Карпенко Д.В.,

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Цуканов В.В.,

від 3 особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертікс-Молл" () на користь Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області () заборгованість з орендної плати за земельну ділянку в сумі 138 785,40 грн. на рахунок селищного бюджету (отримувач коштів: УК Л.Долинський р/Л.Долина/18010600, , р/р 8239 в ГУДКСУ у Липоводолинському районі, МФО: 899998, код доходів бюджету: 18010600).

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 04.09.2019 (головуючий суддя Заєць С.В.) відкрито провадження у справі 920/354/19 за позовом Керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі позивача - Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області Товариства з обмеженою відповідальністю "Гед Холдінгз" про стягнення 138785,40 грн. орендної плати.

Ухвалою від 23.07.2019 (головуючий суддя Заєць С.В.) постановлено задовольнити клопотання Керівника Роменської місцевої прокуратури Сумської області від 22.07.2019 № 74-3612вих-19, замінивши первісного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гед Холдінгз" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Вертікс-Молл", та призначено колегіальний розгляд справи.

09.09.2019 (головуючий суддя Заєць С.В., суддя Соп`яненко О.Ю., суддя Яковенко В.В.) у справі №920/354/19(904/915/19) відкладено підготовче засідання на 23.09.2019.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.10.2019 у справі № 920/354/19(904/915/19) визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Джепа Ю.А., суддя Соп`яненко О.Ю., суддя Яковенко В.В.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 09.10.2019 розгляд даної справи призначено у підготовче засідання на 21.11.2019 на 12:30.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 21.11.2019 відкладено розгляд заяви відповідача від 19.09.2019 № б/н про залучення ТОВ "Гед Холдінгз" в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та підготовче засідання у справі № 920/354/19 на 04.12.2019, 10:00.

Представник відповідача подав клопотання від 04.12.2019 № б/н про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду Великою палатою Верховного суду справи № 912/2385/18, а також підтримав раніше подану заяву від 19.09.2019 № б/н про залучення ТОВ "Гед Холдінгз" в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, а також можливості надання відзиву в разі та з урахуванням пояснень цієї особи.

Судом встановлено, що у зв`язку з необхідністю формування єдиної правозастосовної практики щодо застосування положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру", Великою Палатою Верховного Суду прийнято до розгляду справу № 912/2385/18, передану Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду на підставі частини 5 статті 302 Господарського процесуального кодексу України.

За вказаних обставин, суд зазначив про доцільність зупинення провадження у даній справі до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права (щодо застосування положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру") до закінчення розгляду справи № 912/2385/18, у зв`язку з чим вважає за доцільне зупинити провадження у справі.

Ухвалою від 04.12.2019 постановлено продовжити строк проведення підготовчого провадження у справі № 920/354/19 на 30 днів. Заяву представника відповідача від 19.09.2019 № б/н про залучення ТОВ "Гед Холдінгз" в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - задовольнити. Залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "Гед Холдінгз" (ЄРДПОУ 32714059, вул. Миронова, 30, офіс 70, м. Дніпро, 49000) до участі в справі № 920/354/19 (904/915/19) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Зобов`язати Роменську місцеву прокуратуру Сумської області надіслати третій особі - ТОВ "Гед Холдінгз" (ЄРДПОУ 32714059, вул. Миронова, 30, офіс 70, м. Дніпро, 49000) позовну заяву з доданими до неї документами цінним листом з описом вкладення, докази направлення надати суду. Заяву представника відповідача від 04.12.2019 № б/н про зупинення провадження у справі № 920/354/19 (904/915/19) до закінчення перегляду Великою палатою Верховного суду справи № 912/2385/18 - задовольнити. Провадження у справі № 920/354/19 (904/915/19) зупинити до закінчення перегляду Великою палатою Верховного суду справи № 912/2385/18 в подібних правовідносинах.29.07.2020 прокурором було подане клопотання від 29.07.2020 № 05/2-29 вих20 про поновлення провадження у справі у зв`язку із винесенням Постанови Великою Палатою Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

04.08.2020 прокурором було подане клопотання від б/н № б/д (від 04.08.2020 вх. № 2447к) про поновлення провадження у справі у зв`язку із ухваленням Постанови Великою Палатою Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Головуючий суддя Джепа Ю.А. перебувала у відпустці з 03.03.2020 по 14.08.2020 .

Ухвалою від 18.08.2020 постановлено клопотання прокурора від б/д № б/н (від 04.08.2020 вх. № 2447к) про поновлення провадження у справі № 920/354/19 - задовольнити. Провадження у справі № 920/354/19 - поновити. Підготовче засідання у справі № 920/354/19 призначити на 30.09.2020, 12:30.

Разом з тим, відповідно до наказу голови Господарського суду Сумської області від 09.09.2020 № 11-г "Про підготовку заступника голови суду 28-30 вересня 2020 року" суддю Соп`яненко О.Ю., яка є суддею - членом колегії у даній справі, у період з 28.09.2020 по 30.09.2020 увільнено від виконання основної роботи у зв`язку із її участю в підготовці голів та заступників голів місцевих загальних, господарських та адміністративних судів, яка проводитиметься Національною школою суддів України.

Ухвалою від 10.09.2020 постановлено призначити підготовче засідання у справі № 920/354/19 (904/915/19) на 13.10.2020, 10:00.

13.10.2020 розгляд зазначеної справи не відбувся у зв`язку з лікарняним судді члена колегії Соп`яненко О.Ю., що унеможливлювало розгляд справи, однак не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвалою від 29.10.2020 постановлено призначити підготовче засідання у справі № 920/354/19 (904/915/19) на 23.11.2020, 10:30.

20.11.2020 від представника позивача надійшло клопотання від 20.11.2020 № 02-25/1746 про відкладення підготовчого засідання для надання додаткових письмових пояснень.

23.11.2020 електронною поштою та 27.11.2020 засобами поштового зв`язку від Роменської місцевої прокуратури надійшли додаткові письмові пояснення від 20.11.2020 № 33-5394вих-20 на підтвердження своїх повноважень щодо звернення з даним позовом до суду, посилаючись на бездіяльність Липоводолинської селищної ради.

Ухвалою від 23.11.2020 постановлено клопотання представника позивача від 20.11.2020 № 02-25/1746 про відкладення підготовчого засідання - задовольнити. Відкласти підготовче засідання у справі № 920/394/19 (904/915/19) в судове засідання на 17.12.2020, 14:30.

16.12.2020 електронною поштою від позивача надійшов лист від 16.12.2020 № 02-25/1919, відповідно до якого представник останнього просить суд відкласти судове засідання у справі для отримання відповіді на запит щодо з`ясування предмету позовних вимог у справі № 160/5974/19 від 29.09.2019 в частині стягнення з рахунків ТОВ "Гед Холдінгз" () орендної плати з юридичних осіб (код податку 18010600).

Ухвалою від 17.12.2020 постановлено клопотання представника позивача - Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області (42547, Сумська область, смт. Липова Долина, вул. Роменська, 10, ) від 15.12.2020 № 02-25/1919 про відкладення підготовчого засідання - задовольнити. Відкласти підготовче засідання у справі № 920/394/19 (904/915/19) на 21.01.2021, 11:00.

20.01.2021 від Сумської обласної прокуратури надійшла заява від 20.01.2021 №15/1-15вих21 про долучення до матеріалів справи копії листа ГУ ДПС у Сумській області від 13.01.2021 № 49/5/18-28-13-02-11.

21.01.2021 від представника відповідача надійшло клопотання від 21.01.2021 №б/н про долучення до матеріалів справи № 920/354/19 (904/915/19) копії декларацій ТОВ "ГЕД ХОЛДІНГЗ" за 2017-2018 роки з плати за землю щодо земельної ділянки площею 0,7559 га з кадастровим номером :06:002:0118.

Ухвалою суду від 21.01.2021 закрите підготовче провадження та призначено справу № 920/354/19 (904/915/19) до судового розгляду по суті; призначено розгляд справи № 920/354/19 (904/915/19) по суті в судове засідання на 17.02.2021, 10:00.

Прокурор у судове засідання прибув. Позовні вимоги підтримав.

Представник позивача у судове засідання не прибув. Про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином 29.01.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача у судове засідання прибув. Проти задоволення позову заперечував.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув. Про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином 04.02.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своєї позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

Зі змісту п. 3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України вбачається, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 цієї ж статті).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. №3-рп/99 прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в господарському суді.

Згідно ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 цієї ж статті).

Частиною 1 ст. 55 ГПК України встановлено, що органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті.

Зі змісту п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 вбачається, що під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у частині другій статті 4 ГПК України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

Відтак, тлумачення п.3 ч.1 ст. 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).

Аналіз ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 189 Земельного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону земель» до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю та самоврядного контролю за використанням і охороною земель, додержанням земельного та екологічного законодавства.

Відтак, саме територіальна громада смт. Липова Долина в особі Липоводолинської селищної ради як власник та розпорядник землі на території смт. Липова Долина є належним Позивачем у справі.

У даному випадку прокурор здійснює представництво інтересів держави в особі позивача - Липоводолинської селищної ради - у зв`язку з неналежним здійсненням останнім як органом, який є власником та розпорядником спірної земельної ділянки, заходів, спрямованих на стягнення заборгованості в судовому порядку, які до цього часу не ним вжиті, що і свідчить про неналежне здійснення органом місцевого самоврядування своїх повноважень у земельній сфері.

Липоводолинською селищною радою вживались заходи для досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу ТОВ «ГЕД Холдінгз» претензій від 29.05.2018 та 16.07.2018 з приводу наявної заборгованості та вимогою її погашення, однак законні вимоги відповідачем залишено без задоволення.

Поряд з цим, позивачем у справі заходи спрямовані на стягнення заборгованості в судовому порядку до цього часу не вжиті, що свідчить про неналежне здійснення органом місцевого самоврядування своїх повноважень у земельній сфері.

Так, прокурор звернувся до позивача з листом від 07.02.2019 № 79-430вих-19, в якому повідомив позивача про намір вжиття заходів представницького характеру в інтересах селищної ради.

У листі - відповіді від 08.02.2019 № 144 Липоводолинська селищна рада повідомила, що підтримує правову позицію Роменської місцевої прокуратури щодо наміру звернення прокурора з позовною заявою в інтересах селищної ради з метою стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за земельну ділянку. При цьому, зазначено, що поважною причиною неможливості Липоводолинської селищної ради самостійного звернення до суду для захисту вищенаведених спірних правовідносин є відсутність бюджетних призначень для сплати судового збору, так як 90-95 % бюджету селищної ради на кожен поточний рік передбачено на фінансування захищених видатків місцевого бюджету відповідно до нормативів статті 55 Бюджетного кодексу України (зі змінами).

Згідно ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Таким чином, з огляду на викладене, прокурор може заявити позов в інтересах держави, який виражається в інтересах частини Українського народу - членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча останній, навпаки покликаний ці інтереси захищати.

Такий підхід узгоджується з Європейською хартією місцевого самоврядування 1985 року (ратифікована Законом України від 15 липня 1997 року № 452/97-ВР), яка передбачає, що органи місцевого самоврядування при вирішенні відповідної частини публічних (суспільних) справ (public affairs) діють під власну відповідальність в інтересах місцевого населення, й у правовій системі держав-учасниць, зокрема у сфері адміністративного контролю за органами самоврядування, має забезпечуватись співмірність (баланс) між заходами контролю та важливістю інтересів, які контролюючий орган має намір захищати (ст. 3, ст. 8).

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним із принципів місцевого самоврядування в Україні є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Пункт 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначає, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звернення прокурора в інтересах Липоводолинської селищної ради з даним позовом.

Рішенням першої сесії шостого скликання Липоводолинської селищної ради від 23.12.2010 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку ТОВ «ГЕД Холдінгз» в смт. Липова Долина по вул. Горького, 50.

У подальшому, між Липоводолинською селищною радою та ТОВ «ГЕД Холдінгз» було укладено договір оренди землі від 07.09.2011 (далі за текстом - «Договір»), який зареєстровано у відділі Держкомзему у Липоводолинському районі Сумської області від 29.02.2012 за № 01028.

Відповідно до умов п.п. 1.,2. Договору позивач (Орендодавець) надає, а ТОВ «ГЕД Холдінгз» (Орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - комерційного використання (розміщення АЗС), яка знаходиться на території смт. Липова Долина по вул. Горького, 50, Липоводолинського району Сумської області, площею 0,7559 га, та використовується в комерційних цілях.

Кадастровий номер земельної ділянки : :06:002:0118.

Згідно з умовами п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 751 893,73 грн.

Відповідно до п. 8 Договір оренди укладено на 10 років.

З матеріалів справи вбачається, що зазначена земельна ділянка передана ТОВ «Гед-Холдінгз» відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 29.02.2012, який підписаний належним чином сторонами Договору.

Відповідно до п.п. 9, 10 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі, що становить 90 227,25 грн. (11,94 грн. за 1 м. кв.) в рік. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Обчислення розміру орендної плати здійснюється без урахування індексів інфляції.

Зі змісту п. 11 Договору вбачається, що орендна плата нараховується щорічно, виплачується рівними частинами за місцезнаходження земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного місяця у розмірі 1/12 частини річної орендної плати, що становить 7 518, 94 грн.

Пунктом 13 Договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі, зокрема, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Пунктом 14 Договору передбачено нарахування пені у розмірі 0,15% несплаченої суми за кожний день прострочення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням дев`ятої сесії сьомого скликання Липоводолинської селищної ради від 26.10.2017 достроково припинено дію договору оренди землі від 07.09.2011 з ТОВ «ГЕД Холдінгз».

01.12.2017 Липоводолинською селищною радою і ТОВ «ГЕД Холдінгз» укладено додаткову угоду про дострокове припинення дії договору оренди землі від 07.09.2011.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 13.02.2018 ТОВ «ГЕД Холдінгз» повернуло Липоводолинській селищній раді орендовану земельну ділянку площею 0,7559 га.

Додаткову угоду про припинення права оренди державним реєстратором зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2018 за № 25233427.

Прокурор у позовній заяві мотивує свої вимоги тим, що згідно з наданою Липоводолинською селищною радою довідкою-розрахунком заборгованості з орендної плати від 07.02.2019 № 141, починаючи з серпня 2017 року, ТОВ «ГЕД Холдінгз» припинило сплачувати орендну плату за користування вищевказаною земельною ділянкою, у зв`язку з чим за період з 01.08.2017 по 12.03.2018 у ТОВ «ГЕД Холдінгз» виникла заборгованість з орендної плати в розмірі 138785,40 грн.

Враховуючи те, що ухвалою суду від 23.07.2019 у справі №920/354/19 (904/915/19) було задоволено клопотання керівника Роменської місцевої прокуратури про заміну відповідача та первісного відповідача - ТОВ "ГЕД Холдінгз" замінено відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Вертікс-Молл", прохальна частина позовної заяви прокурора була викладена в новій редакції: «стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертікс-Молл» () на користь Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області () заборгованість з орендної плати за земельну ділянку в сумі 138785,40 грн. на рахунок селищного бюджету (отримувач коштів: УК Л.Долинський р/Л.Долина/18010600, , р/р 8239 в ГУДКСУ у Липоводолинському районі, МФО: 899998, код доходів бюджету: 18010600).

Крім того, ухвалою суду від 04.12.2019 у справі №920/354/19 (904/915/19) з урахуванням того факту, що стягнення орендної плати за земельну ділянку, яка є предметом даного позову нараховано за період її неповернення ТОВ "Гед Холдінгз", суд залучив ТОВ "Гед Холдінгз" (ЄРДПОУ 32714059, вул. Миронова, 30, офіс 70, м. Дніпро, 49000) до участі в розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Судом встановлено, що 30.03.2017 ТОВ «ГЕД Холдінгз» здійснено відчуження об`єкту нерухомого майна (АЗС з установкою газового модуля М100М) шляхом внесення до статутного капіталу ТОВ «Вертікс-Молл», що підтверджується Актом прийому-передачі від 30.03.2017 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 14.04.2017.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно з ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Зі змісту п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речове прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вбачається, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майні та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Виходячи з положень зазначених норм, цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. Тобто, в момент державної реєстрації набуває юридичної сили договір, укладення якого вже відбулося.

Отже, до державної реєстрації договору оренди земельної ділянки не існуватиме правової підстави для виникнення між сторонами орендних прав та обов`язків. Це означає, що за незареєстрованим договором оренди землі фактичний користувач не матиме підстав для користування земельною ділянкою на умовах оренди та сплати коштів саме як орендної плати за таке користування, а власник землі не вправі отримувати такі кошти як орендну плату або вимагати її сплати. Такий договір не діє з огляду на ненастання обставини, з якою закон пов`язує його дію.

Зазначені висновки викладені в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі №917/866/16.

Суд звертає увагу, що за змістом позовної заяви прокурор просить стягнути орендну плату саме на підставі та за умовами договору оренди від 07.09.2011, укладеного між позивачем - Липоводолинською селищною радою та третьою особою в справі - ТОВ "ГЕД Холдінгз", стороною якого відповідач - ТОВ «ВЕРТІКС-МОЛЛ» не є, й відповідного зобов`язання, що випливає саме з даного договору, за спірний період не мав.

Так, судом встановлено, що 01.12.2017 року між Липоводолинською селищною радою і ТОВ «ГЕД Холдінгз» була укладена додаткова угода про дострокове припинення дії договору оренди землі від 07.09.2011 року, яка була зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно тільки 12.03.2018 року.

Право оренди ТОВ «ВЕРТІКС-МОЛЛ» на земельну ділянку площею 0,7559 га з кадастровим номером :06:002:0118 за адресою: смт. Липова Долина Сумської області, вул. Горького, 50, було зареєстровано 26.04.2018 року на підставі договору оренди від 20.04.2018 року, укладеного між Липоводолинською селищною радою та ТОВ «ВЕРТІКС-МОЛЛ», а тому саме з цього часу у відповідача - ТОВ «ВЕРТІКС-МОЛЛ» виник обов`язок щодо сплати орендної плати за договором.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право - конкретизоване у законах України.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою «Право на ефективний засіб юридичного захисту» проголошує: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював необхідність ефективного захисту прав заявників. Наприклад, у п. 75 рішення від 05.04.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява №38722/02) ЄСПЛ зазначає, що засіб захисту, який вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним», як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Судом встановлено, що предметом розгляду справи №920/354/19 (904/915/19) є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вертікс-Молл» () на користь Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області () заборгованості з орендної плати за земельну ділянку в сумі 138785,40 грн. на рахунок селищного бюджету (отримувач коштів: УК Л.Долинський р/Л.Долина/18010600, , р/р 8239 в ГУДКСУ у Липоводолинському районі, МФО: 899998, код доходів бюджету: 18010600) на підставі договору оренди від 07.09.2011, укладеного між позивачем - Липоводолинською селищною радою та третьою особою в справі - ТОВ "ГЕД Холдінгз".

Враховуючи викладене, право позивача у заявлений до стягнення період (період нарахування заборгованості з 01.08.2017 по 12.03.2018) порушене відповідачем - ТОВ «Вертікс-Молл» не було, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про необгрунтованість позовних вимог, витрати зі сплати судового збору покладаються на прокурора.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 123, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.02.2021.

Головуючий суддя Ю.А. Джепа

Суддя О.Ю. Соп`яненко

Суддя В.В. Яковенко