ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 лютого 2021 року Справа № 923/206/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Сулімовської М. Б., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-МЕГА-СТРОЙ", м.Миколаїв

до відповідача: Компанії "ПАУЕР КОНСТРАКШН КОРПОРЕЙШН ОФ ЧАЙНА, ЛТД", м.Пекін Китайська Народна Республіка, від імені та в інтересах якої діє представництво "ПАУЕР КОНСТРАКШН КОРПОРЕЙШН ОФ ЧАЙНА, ЛТД", м.Київ

про визнання укладеними Додаткових угод до договору будівельного субпідряду

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТ-МЕГА-СТРОЙ" звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовом до відповідача Компанії "ПАУЕР КОНСТРАКШН КОРПОРЕЙШН ОФ ЧАЙНА, ЛТД", яка зареєстрована та існує за законодавством Китайської Народної Республіки, від імені та в інтересах якого діє Представництво "ПАУЕР КОНСТРАКШН КОРПОРЕЙШН ОФ ЧАЙНА, ЛТД" із позовом про визнання укладеними Додаткової угоди №1/Д від 07.12.2020 року до договору будівельного субпідряду №03-20 від 11.03.2020р. та Додаткової угоди №1/О від 07.12.2020 року до договору будівельного субпідряду №03-20 від 11.03.2020р.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Як вбачається з позовної заяви, вказана в якості відповідача Компанія є іноземним суб`єктом господарювання, що за місцезнаходженням розташований в Китайській Народній Республіці.

Згідно ч. 1 ст. 365 Господарського процесуального кодексу України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ч. 1 ст. 366 Господарського процесуального кодексу України).

Так, відповідно до ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

В силу ст. 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Так позивач зазначає, що від імені та в інтересах відповідача діє Представництво "ПАУЕР КОНСТРАКШН КОРПОРЕЙШН ОФ ЧАЙНА ЛТД" з місцезнаходженням в м.Києві.

Разом з тим, до матеріалів позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження означеного.

При цьому, за вказаним позивачем кодом ЄДРПОУ Представництва - 26628747 особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не ідентифікується.

За приписами п.5 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позовна заява не містить правового обґрунтування та обставин, якими позивач обґрунтовує вимогу про визнання укладеною Додаткової угоди №1/О від 07.12.2020 року до договору будівельного субпідряду №03-20 від 11.03.2020р. з Додатком №1 до договору.

Згідно п.8 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

В даному випадку позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п.9 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Такого розрахунку позовна заява не містить.

За приписами п.10 ч.3 ст.162 ГПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем не підтверджено, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч.1 ст.172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Так позивачем подано до суду опис вкладення у цінний лист про направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Разом з тим, з означеного опису вбачається, що на адресу відповідача не в повному обсязі було направлено документи, додані до позову, а саме: не направлено копії документів, перелічених в додатку до позову в п.146 та з п.393 по п.538 включно.

Таким чином, позивачем не подано до суду належних доказів щодо направлення відповідачу у повному обсязі документів, доданих до позовної заяви.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Положеннями ст.ст. 1, 2 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно з п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Між тим, позивачем до позовної заяви додано завірені копії платіжних доручень №1006 від 16.02.2021р. про сплату 2270,00 грн. та №1007 від 16.02.2021р. про сплату 2270,00 грн., що не може слугувати належним доказом сплати судового збору.

З огляду на викладене, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору.

Відповідно до положень ч.2 ст.164 ГПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, в матеріалах позову відсутня копія видаткової накладної №403 від 25.03.2020р. (п.330 додатків до позовної заяви), про що канцелярією Господарського суду Херсонської області суду складено відповідний акт.

Крім того, за приписами абз. 2 ч.8 ст.42 ГПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до ч. 2 ст.91 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

За приписами ст.78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч. 5 ст. 91 ГПК України, учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який у нього знаходиться, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів, визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року № 55).

Відповідно до п.5.27. Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів", відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (нижче підпису). Приклад засвідчення копії документа зазначено у п.5.27. Національного стандарту України (ДСТУ 4163-2003).

Позивачем подано до суду згруповані додатки документів, які прошиті та містять на зворотній сторінці останнього аркушу напис: "Прошито, пронумеровано та скріплено печаткою, кількість аркушів, директор ТОВ "АРТ-МЕГА-СТРОЙ", підпис, Ткаченко О.Р., печатка товариства".

Однак, відмітка "Прошито, пронумеровано та скріплено печаткою" не є тотожним засвідченню документів.

Також, на кожній сторінці документів, в тому числі на зворотній сторінці останнього аркушу, міститься штамп "Згідно з оригіналом", однак засвідчувальний напис (назва посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копії) відсутній.

Крім того, суд зауважує, що до групи прошитих документів входять різні за своєю суттю документи (наприклад, договори, укладені з різними особами, акти надання послуг, додаткові угоди, тощо), а тому засвідчення їх одним засвідчувальним написом після прошивання не відповідає вимогам щодо порядку засвідчення документів.

Додані до позову фотографії взагалі не містять відміток про їх засвідчення.

Суд зазначає, що копія набуває юридичної сили лише в разі засвідчення в установленому порядку (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 08.05.2019р. у справі №160/7887/19). Неправильно засвідчені або незасвідчені копії документів є недопустимими доказами фактичних обставин справи та є підставою для скасування судового рішення у справі (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17).

За наведених обставин суд констатує, що подані позивачем документи не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів, оскільки долучені документи не є ні оригіналами, ні належним чином засвідченими копіями.

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232-234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-МЕГА-СТРОЙ" залишити без руху.

2. Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути вказані в мотивувальній частині ухвали недоліки шляхом подання відповідних пояснень і доказів.

Копію заяви про усунення недоліків позовної заяви і додані до неї документи направити відповідачу, докази направлення подати до суду (опис вкладення у цінний лист, фіскальний чек, накладну).

3. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з п.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали та акт канцелярії Господарського суду Херсонської області направити позивачу.

Ухвала суду набрала законної сили 22.02.2021р., оскарженню не підлягає.

Суддя М.Б. Сулімовська