ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р. Справа№ 910/14660/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Просто страхування"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020

(повний текст рішення складено 13.11.2020)

у справі № 910/14660/20 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Просто страхування"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

про відшкодування шкоди 18 289,70 грн

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "Просто страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТДВ "СК "Альфа-Гарант" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 18 289,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України належним чином не виконав зобов`язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу "Volkswagen PASSAT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм транспортного засобу "Renault MAGNUM", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом "DENNISON TRAILERS", реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 , цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/007036791, та право вимоги за якою перейшло до позивача. Позивач просить стягнути з відповідача недоплачену суму виплаченого ним страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що на підставі даних з рахунку СТО ремонтної калькуляції та з застосуванням встановленого оцінювачем зносу 51,7% та за вирахуванням франшизи, сума страхового відшкодування становить 15 977,90 грн, які були виплачені позивачу відповідачем 14.08.2020.

Не погодившись з рішенням, ПрАТ "Просто страхування" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.11.2020 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вирішити питання судових витрат, орієнтовний розрахунок яких за розгляд справи в суді апеляційної інстанції становить 3 153,00 грн судового збору та 5 000,00 грн на оплату правової допомоги.

За твердженням скаржника, відповідачем не надано доказів того, що по автомобілю "Volkswagen PASSAT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , раніше проводились ремонтні роботи до настання зазначеного ДТП 14.09.2019. Скаржник наполягає на безпідставності застосування при визначенні суми страхового відшкодування встановленого оцінювачем зносу 51,7%, вказуючи що було досліджено автомобіль з VIN-номером кузова НОМЕР_4 , в той час як в ДТП постраждав автомобіль "Volkswagen PASSAT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з VIN-номером кузова НОМЕР_5 .

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Просто страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі № 910/14660/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2021 розгляд справи № 910/14660/20 призначено на 16.02.2021.

28.01.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ТДВ "СК "Альфа-Гарант"просить відмовити ПрАТ "Просто страхування" в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі 910/14660/20 залишити без змін, наполягаючи, що ТДВ "СК "Альфа-Гарант" здійснило всі заходи для виплати страхового відшкодування в повному обсязі.

10.02.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов фактичний розрахунок судових витрат ПрАТ "Просто страхування" з проханням стягнути витрати на правничу допомогу за представництво інтересів позивача в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн.

В судове засідання представники сторін не з`явилися, хоч сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті і від сторін не надходило клопотання про розгляд апеляційної скарги в присутності їх представника, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутні представників сторін за наявними у справі доказами.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 14.09.2019 в місті Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Renault MAGNUM", реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпричепом "DENNISON TRAILERS", реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу "Volkswagen PASSAT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 23.01.2020 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_2 .

У результаті вказаної пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника ПрАТ "Просто страхування" за договором від 23.04.2019 № 1900672 серії РКS "Просто-Каско" ТОВ "Гетманглобал". Відповідно до звіту № 142087 від 18.08.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу "Volkswagen PASSAT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 38 262,46 грн, а відповідно до акту виконаних робіт № 7366/14/02/20 від 25.02.2020 вартість відновлювального ремонту автомобіля "Volkswagen PASSAT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 36 867,00 грн.

18.03.2020 ПрАТ "Просто страхування" складено страховий акт № 142087, відповідно до якого страхове відшкодування становить 36 867,00 гривень.

За платіжним дорученням № 5162 від 18.03.2020 сума страхового відшкодування в розмірі 38 867,00 грн ПрАТ "Просто страхування" була перерахована на рахунок ТОВ "Гетманглобал".

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Renault MAGNUM", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ТДВ "СК "Альфа-Гарант" відповідно до полісу № АО/007036791. Відповідно до витягу з інформаційної бази Моторного (транспортного) страхового бюро України даним полісом встановлено франшизу в розмірі 2 600,00 грн.

За заявою про страхове відшкодування № 04-1305 від 14.04.2020 ТДВ "СК "Альфа-Гарант" прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 15 977,30 гривень, які 14.08.2020 були перераховані ПрАТ "Просто страхування".

За розрахунком ТДВ "СК "Альфа-Гарант" страхового відшкодування в порядку суброгації (регресу) обґрунтована вимога на виплату страхового відшкодування в розмірі 36 867,00 грн була зменшена на суму зносу деталей транспортного засобу - 16 795,70 грн, суму вартості ремонту, що не відноситься до даної страхової події - 1 494,00 грн, та безумовної франшизи - 2 600,00 грн. Підставою для зменшення розміру страхового відшкодування вказано: авто було бите; підкрилок п л.

Відповідач послався на консультацію аварійного комісара № 25-D/70/9 від 28.05.2020, де визначено фізичний знос пошкодженого транспортного засобу 51,7%. Аварійний комісар ОСОБА_3 , використовуючи програмний комплекс "AudaHistory" на базі програмного комплексу для визначення матеріального збитку "Audatex" встановив, що автомобіль до даної ДТП був пошкоджений (фото додається в додатках до консультації).

До сертифікату № 25-D/70/9 щодо зносу 51,7%, на підтвердження, що ТЗ має сліди відновлювального ремонту більше 3 деталей, інформативні ознаки наявності перекосу кузова чи правки рами, додано дані автомобіля з VIN-номером кузова НОМЕР_5 .

Проте, з свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу "Volkswagen PASSAT", реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається, що VIN-номер кузова НОМЕР_4 .

У полісі "Просто-Каско" від 23.04.2019 № 1900672 серії РКS - автомобіль "Volkswagen PASSAT", 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-номер кузова НОМЕР_4 .

Отже, сертифікат № 25-D/70/9 із визначенням зносу ґрунтується на хибних вихідних даних та не може бути належним доказом коефіцієнту фізичного зносу.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування).

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно із ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно із п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 29 наведеного Закону встановлює, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що Законами України "Про страхування" та "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов`язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ встановлює Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159)

Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (п. 1.3 Методики).

Визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, регламентовано розділом VIII Методики, п. 8.1 якого передбачає для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосування витратного підходу і методу калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Пунктами 1.6 та 8.2 Методики визначено, що відновлювальний ремонт передбачає здійснення комплексу операцій через заміну складових частин або відновлення справності/роботоздатності КТЗ за формулою визначення вартості ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ.

Отже, якщо для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справах № 910/3650/16 і № 910/32969/15 та у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 910/22886/16, від 06.02.2018 у справі № 910/3867/16, від 12.03.2018 у справі № 910/5001/17, від 14.05.2018 у справі № 910/5092/17.

Згідно із п. 7.36 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, ринкова вартість окремої складової частини враховує її комплектність і фактичний технічний стан, умови, у яких вона експлуатувалася (зберігалася), особливості кон`юнктури ринку регіону. Ринкова вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за формулою Ссз= Ц с х (1- Ез), де:

Ссз - вартість складової частини КТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, грн.;

Ц с - ціна нової складової частини, грн;

Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Відповідно до пунктів 7.38, 7.39, 7.40 Методики при визначені розміру коефіцієнта зносу КТЗ береться до уваги строк експлуатації останнього, зокрема, 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Винятками стосовно використання зазначених вимог є: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний); б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)); в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ; г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики; ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 до цієї Методики. Якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Матеріалами справи не підтверджується обґрунтованість застосування ТДВ "СК "Альфа-Гарант" при розрахунку суми страхового відшкодування коефіцієнт фізичного зносу 51,7%, оскільки строк експлуатації пошкодженого легкового автомобіля на момент ДТП менше 7 років, зазначених у п. 7.39 Методики випадків не виявлено.

Не доведено відповідачем також правомірність зменшення суми страхового відшкодування на 1 494,00 грн за підкрилок.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Відповідачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження обов`язковості застосування при визначенні суми страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу "Volkswagen PASSAT", 2015 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-номер кузова НОМЕР_4 , та підтвердження тих обставин, на які він посилається у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема щодо правильності визначення вказаного коефіцієнту та суми страхового відшкодування в порядку суброгації.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог не відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його повністю спростовують.

Порушення судом першої інстанції норм процнсуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, згідно із ч. 1 ст. 277 ГПК України є підставою для скасування судового рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог повністю (36 867,00 - 15 977,30 - 2 600,00 (франшиза) = 18 289,70 грн).

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

До суду апеляційної інстанції позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 5000,00 грн, на підтвердження понесення яких долучено до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020, укладений між АБ "Синюк та партнери" та ПрАТ "Просто страхування"; детальний опис наданих послуг на суму 5 000,00 грн, рахунок-фактура від 02.02.2021, платіжне доручення № 1945 від 03.02.2021, акт надання послуг від 08.02.2021 до договору; ордер на надання правничої правової допомоги ПрАТ "Просто страхування" в Північному апеляційному господарському суді адвокатом Синюком С.Л., виданий АБ "Синюк та партнери".

До суду першої інстанції позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на правничу (правову) допомогу в розмірі 5000,00 грн, на підтвердження понесення яких долучено до матеріалів справи: договір про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2020, укладений між АБ "Синюк та партнери" та ПрАТ "Просто страхування", з додатком; детальний опис наданих послуг на суму 5 000,00 грн, платіжне доручення № 12602 від 03.08.2020, ордер на надання правничої правової допомоги ПрАТ "Просто страхування" в Господарському суді міста Києва адвокатом Синюком С.Л., виданий АБ "Синюк та партнери".

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Доводи відповідача щодо завищення вказаних витрат носять характер припущення та не спростовують надані позивачем докази, тому відсутні правові підстави для зменшення витрат на правничу допомогу за клопотанням відповідача.

Колегія суддів, дослідивши надані позивачем документи, дійшла висновку, що останні є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом 15 255,00 грн судових витрат, з яких 2 102,00 грн витрат на сплату судового збору за подання позову, 3 153,00 грн витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Просто страхування" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі № 910/14660/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі № 910/14660/20 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Просто страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ) 18 289,70 грн та страхового відшкодування та 15 255,00 грн судових витрат.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

6. Матеріали справи № 910/14660/20 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова