УХВАЛА

м. Київ

17.02.2021Справа № 910/21112/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Саненер»
до Державного підприємства «Гарантований покупець»
про стягнення 526 063,27 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Саненер» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 526 063,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з оплати електричної енергії за договором №1399/01 від 20.12.2019, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 162 656,07 грн., 3% річних у розмірі 41 155,68 грн., інфляційних у розмірі 80 167,91 грн. та штрафу у розмірі 242 083,61 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визнано малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

05.02.2021 до Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли заява про призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, клопотання про залучення третіх осіб та зупинення провадження у справі.

08.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та участь у засіданнях в режимі відеоконференції.

Розглянувши заяву відповідача про призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження суд зазначає наступне.

Обгрунтовуючи необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження відповідач вказує на те, що справа має важливе значення для відповідача та становить значний суспільний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2021 дана справа визнана малозначною, для якої пріоритетним є швидке вирішення справи, вона не відноситься до визначеного ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України виключного переліку категорій справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим підстави для розгляду даної справи в порядку загального позовного провадження відсутні.

Суд відзначає, що відповідачем в обґрунтування поданої заяви не надано належних та допустимих доказів, не заявлено жодного клопотання, задоволення якого унеможливлює розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, заява Державного підприємства «Гарантований покупець» про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не підлягає задоволенню.

Стосовно клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та участь у засіданнях в режимі відеоконференції суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами п. 5 - 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, проте характер спірних правовідносин і предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, у зв`язку з чим суд при відкритті провадження у справі визнав дану справу малозначною.

При цьому, у поданому відповідачем клопотанні жодним чином не обґрунтовано необхідність виклику представників сторін у судове засідання.

Водночас, судом враховано постанову КМУ «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 №211 (зі змінами та доповненнями), Указ Президента України №87/2020 від 13.03.2020 щодо введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також рекомендації, які містяться в листі Ради суддів України від 16.03.2020 9/рс-186/20, з метою збереження життя та здоров`я представників сторін, працівників апарату суду та суддів, суд вважає за необхідне продовжити розгляд справи № 910/15540/20 в порядку письмового провадженні без виклику учасників справи.

При цьому, відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження (як спрощеного з викликом так і без виклику) учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з ч. 1-3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, за змістом указаних приписів закону позивач має право (і суд надає йому таку можливість) реалізувати всі свої процесуальні права та добросовісно виконати свої обов`язки, передбачені законом з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

Стосовно клопотань відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору суд зазначає наступне.

Так, відповідач просить суд залучити до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Отже, необхідною умовою для залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору є те, що прийняте за результатом розгляду справи рішення може вплинути на їх права та/або обов`язки, проте, враховуючи предмет спору у даній справі, прийняте рішення жодним чином не вплине на права та/або обов`язки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Кабінету Міністрів України, а відтак підстави для залучення їх до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог не предмет спору відсутні, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаних клопотань.

Щодо клопотання Державного підприємства «Гарантований покупець» про зупинення провадження у справі суд зазначає наступне.

В обґрунтування вказаного клопотання про зупинення провадження відповідач посилається на те, що в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва справа №640/22567/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Україна-Енерговат» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та нечинною постанови №2802 від 13.12.2019 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 26.04.2019 №641» в частині підпункту 5 частини першої цієї постанови щодо викладення в новій редакції «Типового договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, що виробляє електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії», з моменту її прийняття, яка є взаємопов`язаною із справою Господарського суду міста Києва №910/21112/20.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Вказана норма встановлює обов`язок господарського суду зупинити провадження у справі. Причиною зупинення в даному випадку є неможливість розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з`ясовувати: а) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

В той же час, відповідачем не доведено дійсної об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи №640/22567/20 Окружним адміністративним судом міста Києва, оскільки, в даній справі, предметом позову є стягнення пені, 3% річних, інфляційних та штрафу за невиконання грошового зобов`язання за договором №1399/01 від 20.12.2019 і обставини, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду даної справи і встановлення відповідних фактів відсутні.

З огляду на викладене, суд не вбачає, визначених статтею 227 Господарського процесуального кодексу України, підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду справи Окружним адміністративним судом міста Києва №640/22567/20.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 12, 50, 234, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Державному підприємству «Гарантований покупець» у задоволенні заяви про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

2. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Гідро Плюс» у задоволенні клопотання про проведення розгляду справи з повідомленням (викликом) сторін.

3. Відмовити Державному підприємству «Гарантований покупець» в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

4. Відмовити Державному підприємству «Гарантований покупець» в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

5. Відмовити Державному підприємству «Гарантований покупець» в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі Кабінету Міністрів України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

6. Відмовити в задоволенні клопотання Державного підприємства «Гарантований покупець» про зупинення провадження у справі.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.П. Босий