РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.02.2021Справа № 910/19670/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРТО ГРУП"

до Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення"

про стягнення 209719,69 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" (далі - відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕРТО ГРУП" (далі - позивач) пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором про закупівлю товарів №0063/19 від 23.05.2019 (далі - Договір) за періоди з 26.06.2019-10.07.2019 та з 07.09.2019-26.12.2019 у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову.

Позивач зазначає, що обставини порушення виконання умов Договору зі сторони відповідача та можливість застосування до нього відповідальності вже були встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі №910/13005/19, де судом, зокрема, було стягнуто з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 96357 грн. 60 коп. за період з 11.07.2019 по 06.09.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2020 відкрито провадження у справі №910/19670/20, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання).

14.01.2021 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти вимог позову, вважає, що позивач не вправі звертатися до суду з позовом про стягнення пені за інший період, оскільки рішенням суду у справі №910/13005/19 вже було стягнуто з відповідача пеню по спірним правовідносинам, але за інший період.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

23.05.2019 між відповідачем (покупець) та позивачем (постачальник) було укладено Договір, згідно п. 1.1 якого було погоджено, що у порядку та на умовах, визначених цим договором, на підставі наказу Міністерства молоді та спорту України від 25.01.2019 №398 "Про придбання спортивного одягу, взуття та аксесуарів загального і спеціального призначення, малоцінних предметів та інвентарю, матеріалів спортивного інвентарю індивідуального користування, спортивного обладнання та інвентарю довгострокового використання для забезпечення підготовки та участі національної збірної команди України у ІІ Європейський іграх 2019 року в м. Мінськ (Республіка Білорусь)", для стрільби кульової, за результатами проведення процедури закупівлі, згідно протоколу розгляду тендерних пропозицій від 08.04.2019 №0408/398-1, постачальник зобов`язався передати у власність покупцю ДК 021:2012: 18410000-6 - Спеціальний одяг (рукавиці стрілецькі, куртка стрілецька шкіряна, комбінезон бавовняний, черевики стрілецькі, брюки стрілецькі, кофта спеціальна гвинтівкова, підколінник), а покупець зобов`язався прийняти та здійснити оплату товару.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виник спір щодо законності відмови відповідача прийняти поставлений позивачем на виконання умов Договору товар та позивач звертався до Господарського суду міста Києва із позовом про зобов`язання відповідача виконати у повному обсязі умови Договору, а саме: прийняти поставлений товар, визначений додатком 1 до цього договору (специфікацією) - спеціальний одяг (рукавиці стрілецькі, куртки стрілецькі шкіряні, комбінезон бавовняний, черевики стрілецькі, брюки стрілецькі, кофти спеціальні гвинтівкові, підколінник) та здійснити оплату за товар у розмірі 1664442,00 грн. на користь позивача та стягнути з відповідача за несвоєчасне виконання зобов`язання пеню у розмірі 96537,64 грн., штраф у розмірі 116510,94 грн. та 3% річних у розмірі 7934,60 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва №910/13005/19 від 12.12.2019 вказаний позов задоволено частково, стягнуто з Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерто Груп" пеню у розмірі 96357 грн. 60 коп. та штраф у розмірі 116510 грн. 94 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2020 рішення від 12.12.2019 у справі № 910/13005/19 скасовано, у позові відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 17.11.2020 вказану постанову апеляційної інстанції скасовано, а рішення від 12.12.2019 у справі № 910/13005/19 залишено в силі.

Як зазначено у ч.4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також рішеннями Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України" та від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Приймаючи до уваги ч. 4 ст. 75 ГПК України вирішуючи спір у даній справі, суд виходить із фактів встановлених у рішенні Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі № 910/13005/19, яке набрало законної сили і є чинним.

Так, у рішенні №910/13005/19 від 12.12.2019 судом встановлено, що відповідач протиправно відмовився від прийняття поставленого позивачем за Договором товару, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив зобов`язання (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно наявні підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до умов п. 7.3 Договору за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 % вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення.

Згідно із п.п. 2.2, 2.3 Договору ціна цього договору становить 1664442,00 грн. без ПДВ.

Суд, у згаданому вище рішенні вказав, що нарахування позивачем заявленої до стягнення пені є правомірним та строк для нарахування починається з 26.06.2019.

Разом з тим, позивачем в межах справи №910/13005/19 було заявлено до стягнення пеню у період з 11.07.2019 по 06.09.2019, та оскільки у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, перевірка заявленої позивачем до стягнення пені в межах справи №910/13005/19 була здійснена виходячи з визначеної ним у позові дати початку та закінчення нарахування.

Враховуючи той факт, що рішенням Господарського суду міста Києва від 12.12.2019 у справі № 910/13005/19 було стягнуто з відповідача пеню лише за період з 11.07.2019 по 06.09.2019 в сумі 96537, 64 грн., позивач наділений правом на звернення до суду з метою стягнення з відповідача залишку нестягненої пені за невиконання господарського зобов`язання за період з 26.06.2019 по 10.07.2019, а також з 07.09.2019 по 26.12.2019, з урахуванням фактів та обставин, встановлених судом під час розгляду справи №910/13005/19, а тому заперечення відповідача щодо правомірності заявлених позовних вимог у даній справі судом відхиляються.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені у періоди з 26.06.2019 по 10.07.2019 та з 07.09.2019 по 26.12.2019 з урахуванням наведених обставин суд приходить до висновку про правомірність та обґрунтованість визначеної позивачем суми 209719,69 грн., а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, у які позивачем включено витрати по оплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Що ж стосується заявлених Позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 30000 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 2 ст. 129 ГПК України передбачено, що такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Оскільки позивачем не було заявлено, що ним будуть подані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення у справі, суд вирішує це питання у даному рішенні.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження наданих адвокатом послуг на професійну правничу допомогу позивачу у межах даної справи не було надано відповідних доказів, окрім ордеру та копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи викладене, підстави для покладення на відповідача заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Керуючись ст. 86, 118, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державної установи "Управління збірних команд та забезпечення спортивних заходів "Укрспортзабезпечення" (01001, м. Київ, вул. Еспланадна, буд. 30-Б; ідентифікаційний код 03767831) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерто Груп" (04212, м. Київ, вул. Маршала Малиновського, буд. 15/3, офіс 3; ідентифікаційний код 40948086) пеню у сумі 209719 (двісті дев`ять тисяч сімсот дев`ятнадцять) грн. 69 коп. та судовий збір у сумі 3145 (три тисячі сто сорок п`ять) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків