ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів

рез. розгляду заяви про забезпеч. доказів

26.01.2021м. ДніпроСправа № 904/5739/19

За заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

про забезпечення доказів

у справі

За позовом Акціонерного товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (м.Дніпро) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (м.Дніпро)

про стягнення суми інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу № 13-137-ВТВ від 04.01.2013 у розмірі 11 988 369 грн. 84 коп. та визнання недійсним правочину у вигляді заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 21.12.2019 № 490007.2-Сл-20938-1219 (заява подана на підставі статті 237 Господарського процесуального кодексу України)

Суддя Фещенко Ю.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" (далі - відповідач) суму інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язань за договором № 13-137-ВТВ від 04.01.2013 у розмірі 11 988 369 грн. 84 коп.

Також позивач просить суд стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 179 825 грн. 55 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем (покупцем) зобов`язань за договором купівлі-продажу природного газу № 13-137-ВТВ від 04.01.2013 в частині повної та своєчасної оплати за природний газ, та наявністю основної заборгованості в сумі 348 222 726 грн. 62 коп., що встановлена постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 у справі № 904/4470/16, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 11.04.2018 та рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 у справі № 904/1209/18, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.03.2019 та постановою Верховного суду від 14.08.2019. Позивач посилається на те, що, фактично, постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.10.2016 у справі № 904/4470/16 на теперішній час відповідачем виконана частково у сумі 687 888 157 грн. 36 коп. та залишилась заборгованість у сумі 348 222 726 грн. 62 коп., у зв`язку з чим, позивач на підставі статті 625 Цивільного кодексу України нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період прострочення з січня по квітень 2019 року в сумі 11 988 369 грн. 84 коп.

Ухвалою суду від 03.12.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі.

Від відповідача надійшла заява про забезпечення доказів (вх. суду № 3258/21 від 21.01.2021), в якій останній просить суд забезпечити докази шляхом витребування у Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" інформації (обороотно-сальдових відомостей по рахунках) по відображенню в бухгалтерському обліку рішення суду по справі № 910/9617/20.

Вказана заява про забезпечення доказів обґрунтована наступним:

- на думку позивача постановою Кабінету Міністрів України № 143 від 27.02.2019 не визначено коригування використання побутовими споживачами обсягів природного газу, договорами купівлі-продажу було визначено ціну природного газу та порядок розрахунків, а тому у позивача відсутній обов`язок здійснювати відповідні коригування;

- рішенням Господарського суду м. Києва від 11.01.2021 було задоволено частково позов ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" до АТ "НАК "Нафтогаз України" про стягнення з останнього 966 208 554 грн. 32 коп. - основного боргу, 33 769 896 грн. 47 коп. - втрат від інфляції та 3% річних та в межах даної справи судом аналізувались питання виникнення передплати, обґрунтованість її формування, що дає підстави вважати, що і залік, який був проведений АТ "Дніпропетровськгаз", з урахуванням того, що проведений за рахунок використання коштів спірної передплати;

- за умов прийняття судом рішення про стягнення з АТ "НАК "Нафтогаз України" коштів, які фактично собою являють передплату, у АТ "Дніпропетровськгаз" виниккло припущення щодо відображення позивачем в обліку заяви про зарахування, тому необхідним є забезпечення доказів шляхом витребування інформації по відображенню (оборотно-сальдових відомостей по рахунках) в бухгалтерському обліку рішення суду по справі № 910/9617/20;

- позивачем не надано до суду належних доказів в обґрунтування своєї позиції, тоді як є всі підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим, або утруднення, оскільки АТ "НАК "Нафтогаз України" не заінтересоване в наданні суду даних бухгалтерського обліку, які підтвердять факт наявності передплати перед ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", зокрема дані бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 112 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення доказів розглядається у судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 22.01.2021 вказану вище заяву було прийнято до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні на 26.01.2021.

Враховуючи скорочений строк розгляду заяви, з метою якнайшвидшого та фактичного повідомлення учасників справи про призначене судове засідання, судом було передано всім учасникам справи телефонограми від 22.01.2021.

Отже, позивач, відповідач та третя особа були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви про забезпечення доказів.

Від позивача надійшли заперечення на заяву про забезпечення доказів (вх. суду №3870/21 від 25.01.2021), в яких він просить суд відмовити у задоволенні заяви про забезпечення доказів, посилаючись на таке:

- акт звіряння розрахунків, забезпечення якого вимагає відповідач є документом зведеної бухгалтерської звітності, що відображає інформацію за результатом господарських операцій та може бути сформований позивачем в будь-який період господарських відносин, а тому доводи відповідач про можливість втрати такого документу чи неможливість його отримати в майбутньому є безпідставними та ґрунтуються на припущеннях;

- НАК "Нафтогаз України" не визнає вимоги ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", а так само вимоги АТ "Дніпропетровськгаз", що заявлені до зарахування у справі;

- вимоги ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", а так само вимоги АТ "Дніпропетровськгаз" не є предметом доказування у даній справі, а тому доводи відповідача про необхідність отримання актів звірки за такими вимогами не підлягають задоволенню;

- приймаючи до уваги відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам відповідача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів відповідача без вжиття таких заходів також не наведені.

При цьому, представники позивача, відповідача та третьої особи у судове засідання 26.01.2021 не з`явилися, причин нез`явлення суду не повідомили.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про забезпечення доказів, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Від відповідача надійшла заява про забезпечення доказів, в якій останній просить суд забезпечити докази шляхом витребування у Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" інформації (обороотно-сальдових відомостей по рахунках) по відображенню в бухгалтерському обліку рішення суду по справі № 910/9617/20.

Вказана заяв обґрунтована наступним:

- на думку позивача постановою Кабінету Міністрів України № 143 від 27.02.2019 не визначено коригування використання побутовими споживачами обсягів природного газу, договорами купівлі-продажу було визначено ціну природного газу та порядок розрахунків, а тому у позивача відсутній обов`язок здійснювати відповідні коригування;

- рішенням Господарського суду м. Києва від 11.01.2021 було задоволено частково позов ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" до АТ "НАК "Нафтогаз України" про стягнення з останнього 966 208 554 грн. 32 коп. - основного боргу, 33 769 896 грн. 47 коп. - втрат від інфляції та 3% річних та в межах даної справи судом аналізувались питання виникнення передплати, обґрунтованість її формування, що дає підстави вважати, що і залік, який був проведений АТ "Дніпропетровськгаз", з урахуванням того, що проведений за рахунок використання коштів спірної передплати;

- за умов прийняття судом рішення про стягнення з АТ "НАК "Нафтогаз України" коштів, які фактично собою являють передплату, у АТ "Дніпропетровськгаз" виниккло припущення щодо відображення позивачем в обліку заяви про зарахування, тому необхідним є забезпечення доказів шляхом витребування інформації по відображенню (оборотно-сальдових відомостей по рахунках) в бухгалтерському обліку рішення суду по справі № 910/9617/20;

- позивачем не надано до суду належних доказів в обґрунтування своєї позиції, тоді як є всі підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим, або утруднення, оскільки АТ "НАК "Нафтогаз України" не заінтересоване в наданні суду даних бухгалтерського обліку, які підтвердять факт наявності передплати перед ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", зокрема дані бухгалтерського обліку.

Метою такого процесуального інституту, як забезпечення доказів, є допомога особам, котрі беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Так, у відповідності до вимог статті 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Зі змісту наведених норм слідує, що суд забезпечує докази за наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже, забезпечення доказів - це механізм збору доказів, що гарантує збереження доказів, необхідних для підтвердження певних обставин у справі. При цьому збереження доказів зумовлене існуванням обставин, які свідчать про можливу втрату таких доказів або ускладнення чи неможливість їх подання.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що заяву про забезпечення доказів відрізняє від звичайного клопотання про виклик свідка, витребування доказу, призначення експертизи те, що у ній необхідно вказати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з`ясування обставин у справі.

Забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, це насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому і ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 9901/845/18, від 09.10.2019 у справі №9901/385/19.

При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина 1, 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 93 Господарського процесуального кодексу України, речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дозволяють встановити обставини, що мають значення для справи.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина 1, 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Узагальнюючи вищевикладене слід зазначити, що обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

В обґрунтування заяви про забезпечення доказів АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" послалося, серед іншого, на те, що позивачем не надано до суду належних доказів в обґрунтування своєї позиції, тоді як є всі підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим, або утруднення, оскільки АТ "НАК "Нафтогаз України" не заінтересоване в наданні суду даних бухгалтерського обліку, які підтвердять факт наявності передплати перед ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", зокрема дані бухгалтерського обліку.

Так, за висновком суду заявником не вказано та належними і допустимими доказами не доведено існування обставин, які б свідчили, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, як обов`язкової умови для забезпечення доказів в порядку статті 110 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, судом звертається увага, що порядок звернення із заявою про витребування доказів врегульований статтею 81 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, враховується принцип диспозитивності врегульований статтею 14 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав, з якими вимоги чинного законодавства пов`язують можливість забезпечення доказів в порядку статті 110 Господарського процесуального кодексу України, а тому заява АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про забезпечення доказів задоволенню не підлягає.

За таких обставин, беручи до уваги вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення доказів. У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та перебуванням судді на лікарняному з 28.01.2021 по 22.02.2021 включно, повний текст даної ухвали складений після відновлення працездатності та виходу на роботу.

Керуючись статтями 73, 74, 80, 86, 93, 110, 112, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 23.02.2021 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний - 23.02.2021.

Суддя Ю.В. Фещенко