ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року справа № 925/1379/20 м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області у складі судді Дорошенка М.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу №925/1379/20 за позовом фермерського господарства "Агролідер-Дністер" до приватного підприємства приватна фірма "Контур" про стягнення 281706,91 грн.,

УСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Агролідер-Дністер" (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою від 20.10.2020 до приватного підприємства приватна фірма "Контур" (далі також - відповідач) про стягнення 281706,91 грн. заборгованості за укладеним між сторонами договором поставки сільськогосподарської продукції від 16.09.2019 №16-09/2019-1, у тому числі: 268000,00 грн. основного боргу, 4341,53 грн. інфляційних нарахувань та 9365,38 грн. 3% річних.

У позові позивач також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки сільськогосподарської продукції від 16.09.2019 №16-09/2019-1щодо оплати переданої йому позивачем сільськогосподарської продукції сої врожаю 2019 року.

Ухвалою від 29.10.2020 суддя Господарського суду Черкаської області Дорошенко М.В. залишив вказану позовну заяву фермерського господарства "Агролідер-Дністер" без руху та установив йому строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Господарського суду Черкаської області доказів надіслання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення до такого листа протягом десяти днів з дня одержання вказаної ухвали.

09 листопада 2020 року до Господарського суду Черкаської області разом із супровідним листом фермерського господарства "Агролідер-Дністер" надійшли докази своєчасного усунення встановлених ухвалою від 29.10.2020 недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 10.11.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1379/20, визнав її малозначною, вирішив розглядати цю справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Позивачу і відповідачу за вказаними у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресами їх місцезнаходження Господарський суд Черкаської області надіслав рекомендованими листами з повідомленням ухвалу від 10.11.2020. Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення вказаних поштових відправлень позивач рекомендований лист з ухвалою від 10.11.2020 одержав 17.11.2021, відомостей про отримання відповідачем вказаної ухвали у господарського суду немає.

15 грудня 2020 року від представника позивача до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання від 08.12.2021 про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Ухвалою від 15.01.2021 Господарський суд Черкаської області з власної ініціативи продовжив відповідачу встановлений ухвалою від 10.11.2020 строк для подання відзиву на позов і розмістив на офіційному сторінці Господарського суду Черкаської області веб-порталу судової влади України оголошення про розгляд справи №925/1379/20.

Відзив на позов, інші заяви і клопотання сторін до господарського суду не надійшли.

Дослідивши наявні у справі №925/1379/20 матеріали, господарський суд зауважує таке.

16 вересня 2019 року позивач як постачальник і відповідач як покупець уклали між собою договір №16-09/2019-1(далі - договір від 16.09.2019 №16-09/2019-1) (а.с.6-9), згідно з пунктом 1.1 якого, постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію, врожаю 2019 року, власного виробництва, в кількості, асортименті і строки, передбачені цим договором та додатковими угодами, які з моменту їх підписання стають невід`ємними частинами цього договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору від 16.09.2019 №16-09/2019-1ціну договору становить загальна вартість товару, що поставляється за цим договором і підтверджується товарно-супровідною документацією до кожної партії товару.

Згідно з п.2.2 договору від 16.09.2019 №16-09/2019-1 вартість товару по кожній конкретній партії товару, що поставляється за цим договором, визначається сторонами у додатковій угоді до цього договору.

Пунктом 4.1. договору від 16.09.2019 №16-09/2019-1передбачено, що покупець здійснює оплату товару на умовах, визначених відповідною додатковою угодою.

16 вересня 2019 року між сторонами була укладена додаткова угода №1 (а. с. 10) (далі - угода №1) до договору від 16.09.2019 №16-09/2019-1, якою визначено, що поставці підлягає 250,00 тонн +/- 10% соя врожаю 2019р. за ціною 7950,00 грн. з урахуванням ПДВ за тонну.

Пунктом 6 угоди №1 встановлено, що оплата товару здійснюється наступним чином: 80% на протязі 3-х (трьох) днів з моменту фактичного отримання товару; 20% - по факту реєстрації постачальником податкової накладної на товар в Єдиному реєстрі податкових накладних .

На виконання договору від 16.09.2019 №16-09/2019-1 та угоди №1 позивач поставив відповідачу сою за видатковою накладною від 16.09.2019 №1 (а.с. 11) та товарно-транспортною накладною від 16.09.2019 №1 (а.с. 13) у кількості 34,650 тонни вартістю 275467,50 грн., за видатковою накладною від 17.09.2019 №2 (а.с. 12) та товарно-транспортною накладною від 17.09.2019 №2 (а.с. 14) у кількості 35,700 тонни вартістю 283815,00 грн., а усього у кількості 70,350 тонн загальною вартістю 559282,50 грн.

Відповідач свої зобов`язання за договором від 16.09.2019 №16-09/2019-1 та угодою №1 виконав частково, сплативши позивачу за одержану від нього сою лише 291282,50 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.09.2019-02.07.2019 (а.с. 15).

Отже, борг відповідача перед позивачем за поставлену на виконання договору від 16.09.2019 №16-09/2019-1та угоди №1 сою становить 268000,00 грн. (559282,50 грн. 291282,50 грн.).

За порушення встановленого п. 6 угоди №1 строку оплати поставленої сої позивач нарахував відповідачу до сплати:

4341,53 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань за період прострочення з вересня 2019 року по жовтень 2020 року;

9365,38 грн. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України трьох процентів річних за період прострочення з 21.09.2019 по 20.10.2020.

В розрахунку стягуваної суми інфляційних нарахувань позивач допустив помилку .

Зробивши перерахунок стягуваної суми інфляційних нарахувань за допомогою калькулятора Інформаційно-правової системи Ліга:Закон з урахуванням зменшення боргу за товар, поставлений за договором від 16.09.2019 №16-09/2019-1, господарський суд одержав таку суму 3658,29 грн.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідач порушив встановлений договором від 16.09.2019 №16-09/2019-1та угодою №1 строк оплати поставленої йому позивачем сої і тим самим порушив право позивача на своєчасне одержання плати за поставлений товар.

Отож позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати присудження до виконання відповідачем своїх зобов`язань в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь боргу в сумі 268000,00 грн., а також передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань та трьох процентів річних.

З урахуванням здійсненого судом перерахунку інфляційних нарахувань, їх сума, на стягнення якої з відповідача за період з вересня 2019 року по жовтень 2020 року позивач має право, становить 3658,29 грн.

Розрахунок стягуваної суми трьох процентів річних зроблений позивачем відповідно до умов договору від 16.09.2019 №16-09/2019-1 та додаткової угоди №1, фактичних обставин його виконання/невиконання сторонами та вимог чинного законодавства, тобто зроблений правильно.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у частині стягнення 268000, грн. боргу, 3658,29 грн. інфляційних нарахувань і 9365,38 грн. три проценти річних.

Позивач за квитанцією 0.0..1 від 20.10.2020 сплатив за подання позову 4225,60 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог частину сплаченого позивачем за подання позову судового збору в сумі 4215,35 грн. слід покласти на відповідача, а решту в сумі 10,25 грн. на позивача.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Позивач разом з позовною заявою не подав до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, тому відповідно до ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України позивачу слід відмовити у відшкодуванні заявлених ним у клопотанні від 08.12.2020 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Судовий збір за подання позову сумі 10,25 грн. покласти на позивача і у сумі 4215,35 грн. - на відповідача.

Стягнути з приватного підприємства приватна фірма "Контур" (вул. Незалежності, 29, а/с 140, м. Умань, Черкаська область, 20301, ) на користь фермерського господарства "Агролідер-Дністер" (вул. Гагаріна, 29, смт. Кострижівка, Заставнівський район, Чернівецька область, 59410, ) 268000,00 грн.(двісті шістдесят вісім тисяч гривень) основного боргу, 3658,29 (три тисячі шістсот п`ятдесят вісім гривень 29 копійок) інфляційних нарахувань, 9365,38 грн. (дев`ять тисяч триста шістдесят п`ять гривень 38 копійок) 3% річних та 4215,35 грн. (чотири тисячі двісті п`ятнадцять гривень 35 копійок) судового збору.

В решті позову відмовити.

У відшкодуванні позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн. відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його ухвалення.

СУДДЯ М.В. Дорошенко