СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2021 р. Справа №922/3476/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М. , суддя Склярук О.І.,

при секретарі судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:

від ФОП Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича Маркова М.В., свідоцтво №874 від 20.01.2011, ордер серія АХ №1039003 від 03.02.2020,

від ТОВ «Імпфант Форту Плюс» - Карелкін І.О., посвідчення №2076 від 05.04.2017, ордер серія АХ №1031726 від 28.01.2021,

від ТОВ «Тайгер» - не з`явився,

від ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича (вх.№193Х/1 від 14.01.2021) на рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у справі №922/3476/20 (м. Харків, суддя Лаврова Л.С., повний текст рішення складено 28.12.2020),

за позовом Фізичної особи-підприємця Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича, м. Харків,

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайгер», м. Харків,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпфант Форту Плюс» , м. Харків,

про визнання договору поновленим,

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА», м. Харків,

третя особа на стороні третьої особи із самостійними вимогами - Товариство з обмеженою відповідальністю «Імпфант Форту Плюс» , м. Харків,

третя особа на стороні третьої особи із самостійними вимогами - Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайгер», м. Харків,

до Фізичної особи-підприємця Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича, м. Харків,

про усунення перешкод у користуванні орендованим майном, -

ВСТАНОВИЛА:

До Господарського суду Харківської області звернувся Фізична особа - підприємець Садиков Шавкатджон Ухтамджонович з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпфант Форту Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайгер» та просить суд визнати поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договір оренди нерухомого майна за номером правочину 4112304 від 13.09.2010, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жиляєвою Н.В., а саме до 13.09.2030 включно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що зі спливом більше 1 місяця з дня припинення строку дії договору оренди від власників об`єкта оренди в особі ОСОБА_1 та ТОВ «Імпфант Форту Плюс» не надходило жодних заперечень проти користування позивачем майном чи про витребування об`єкту оренди з користування, що свідчить про їх мовчазну згоду щодо продовження дії договору, а тому позивач вважає, що за відсутності заперечень відповідача щодо подальшого користування об`єктом оренди впродовж місячного строку після закінчення строку дії договору, договір підлягає визнанню судом таким, що переукладений на тих самих умовах та на той самий строк.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.11.2020 було задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА» (вх.№26145 від 09.11.2020), залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпфант Форту Плюс» - Товариство з обмеженою відповідальністю «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА» (Україна, 61011, Харківська обл., місто Харків, вул. Різдвяна, будинок 24, ідентифікаційний код особи 43768651).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.11.2020 було прийнято до розгляду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА», вимоги за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору об`єднано в одне провадження з первісним позовом; встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи та доказів за позовом третьої особи.

Третя особа із самостійними вимогами ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА» просила суд усунути перешкоди в користуванні нежитловими приміщеннями 1-го поверху № 22-а площею 12,7 кв.м., № 22-6 площею 8,8 кв.м., № 26 площею 16,5 кв.м., № 27 площею 186,1 кв.м., № 27-а площею 143,4 кв.м., № 27-6 площею 12,6 кв.м., № XX площею 8,5 кв.м., 2-го поверху № 38 площею 378.2 кв.м., № 39 площею 11,4 кв.м., № 40 площею 8,2 кв.м., № 41 площею 13.3 кв.м., 3-го поверху № 51 площею 378,2 кв.м. в літ «А-3» загальною площею 1177,9 кв.м, що знаходиться в літ «A-З» за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна (колишня вул. Енгельса) за договором оренди № 1/2020 від 25.09.2020 шляхом виселення ФОП Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) та інших осіб з нежитлових приміщень 1-го поверху № 22-а площею 12,7 кв.м., № 22-6 площею 8,8 кв.м., № 26 площею 16,5 кв.м., № 27 площею 186,1 кв.м., № 27-а площею 143,4 кв.м., № 27-6 площею 12,6 кв.м., № XX площею 8,5 кв.м., 2-го поверху № 38 площею 378,2 кв.м., № 39 площею 11,4 кв.м., № 40 площею 8.2 кв.м., № 41 площею 13.3 кв.м., 3-го поверху № 51 площею 378,2 кв.м. в літ «A-З» загальною площею 1177,9 кв.м, що знаходиться в літ «А-3» за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна (колишня вул. Енгельса); стягнути з ФОП Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог ТОВ САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА вказувало, що ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА» () є орендарем нежитлових приміщень 1-го поверху № 22-а площею 12,7 кв.м., № 22-6 площею 8,8 кв.м., № 26 площею 16,5 кв.м., № 27 площею 186,1 кв.м., № 27-а площею 143,4 кв.м., № 27-6 площею 12,6 кв.м., № XX площею 8,5 кв.м., 2-го поверху № 38 площею 378,2 кв.м., № 39 площею 11,4 кв.м., № 40 площею 8,2 кв.м., № 41 площею 13.3 кв.м., 3-го поверху № 51 площею 378,2 кв.м. в літ A-З загальною площею 1177,9 кв.м, що знаходиться в літ A-З за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна (колишня вул. Енгельса), 24, за договором оренди №1/2020 від 25.09.2020, який укладено з власником цих приміщень, ТОВ «Імпфант Форту Плюс» (). ТОВ САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА () заявляє про своє право користуватись зазначеними приміщеннями, якому перешкоджає ФОП Садиков Ш.У, як колишній орендар цих приміщень.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 в задоволенні позовних вимог Фізичної особи підприємця Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича - відмовлено. Задоволено позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА». ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА» (, адреса: 60052, м. Харків, вул. Різдвяна, 24) усунути перешкоди в користуванні нежитловими приміщеннями 1-го поверху № 22-а площею 12,7 кв.м., № 22-б площею 8,8 кв.м., № 26 площею 16,5 кв.м., № 27 площею 186,1 кв.м., № 27-а площею 143,4 кв.м., № 27-б площею 12,6 кв.м., № XX площею 8,5 кв.м., 2-го поверху № 38 площею 378.2 кв.м., № 39 площею 11,4 кв.м., № 40 площею 8,2 кв.м., № 41 площею 13.3 кв.м., 3-го поверху № 51 площею 378,2 кв.м. в літ А-3 загальною площею 1177,9 кв.м, що знаходиться в літ A-З за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна (колишня вул. Енгельса) за договором оренди № 1/2020 від 25.09.2020 шляхом виселення ФОП Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича та інших осіб з нежитлових приміщень 1-го поверху № 22-а площею 12,7 кв.м., № 22-б площею 8,8 кв.м., № 26 площею 16,5 кв.м., № 27 площею 186,1 кв.м., № 27-а площею 143,4 кв.м., № 27-б площею 12,6 кв.м., № XX площею 8,5 кв.м., 2-го поверху № 38 площею 378,2 кв.м., № 39 площею 11,4 кв.м., № 40 площею 8.2 кв.м., № 41 площею 13.3 кв.м., 3-го поверху № 51 площею 378,2 кв.м. в літ A-З загальною площею 1177,9 кв.м, що знаходиться в літ А-3 за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна (колишня вул. Енгельса). Стягнуто з ФОП Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича на користь ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість посилань відповідачів по справі на ту обставину, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт своєчасного висловлення заперечень проти пролонгації договору оренди як з боку власника майна так і з боку юридичної особи, яка підписувала договір оренди як попередній власник майна, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача про визнання поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договору оренди нерухомого майна за номером правочину 4112304 від 13.09.2010, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жиляєвою Н.В., а саме до 13.09.2030 включно. Оскільки спірне приміщення не звільнено попереднім орендарем, а третя особа на законних підставах набула право оренди на згадане приміщення, вона має право домагатися відновлення свого права на користування орендованим приміщенням, і в даному випадку правомірно просить відновити його порушене право шляхом пред`явлення вимоги про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, право на яке набуто згідно договору оренди №1/2020 від 25.09.2020. Таким чином, суд відмовив у задоволенні позовних вимог Фізичної особи підприємця Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича та задовольнив позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА».

Позивач за первісним позовом з вказаним рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у справі №922/3476/20; прийняти нове рішення, яким скасувати повністю рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у справі №922/3476/20; прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ФОП Садикова Ш.У. та визнати поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договір оренди нерухомого майна за номером правочину 4112304 від 13.09.2010, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жиляєвою Н.В., а саме до 13.09.2030 включно; відмовити у задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач за первісним позовом зазначає наступне:

- зі спливом більше 1 місяця з дня припинення строку дії договору ані від попереднього власника об`єкта оренди в особі ОСОБА_1 , ані від ТОВ «Імпфант Форту Плюс» так і не надійшло жодних заперечень проти користування позивачем орендованим майном, що свідчить про їх мовчазну згоду щодо пролонгації дії договору;

- ТОВ «Тайгер» не є орендодавцем, не може реалізовувати будь-яких прав орендодавця та не має жодного правового зв`язку з об`єктом оренди з 02.03.2020. Посилання суду на те, що ТОВ «Імпфант Форту Плюс» уповноважило ТОВ «Тайгер» листом від 14.09.2020 не є належним та допустимим доказом вираження волі ТОВ «Імпфант Форту Плюс» по відношенню до орендаря (позивача);

- суд безпідставно застосував у спорі аналогію закону про оренду землі, бо відносини з поновлення договору оренди нежитлових приміщень чітко врегульовані ст. 764 ЦК України, а спосіб повідомлення визначено п. 10.11 Договору;

- суд втрутився у підприємницьку діяльність сторін, оскільки вдався до незрозумілого економічного аналізу наслідків можливого задоволення позову;

- судова практика, яка підтверджує позицію апелянта відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19, від 29.09.2020 у справі №378/596/16-ц, постанові Верховного Суду від 23.04.2019 по справі №904/2997/18;

- ТОВ «Імпфант Форту Плюс» за відсутності припинення орендних відносин уклав договір оренди з третьою особою, чим фактично допустив «подвійну оренду» того ж об`єкта оренди;

- договір оренди від 25.09.2020, укладений між ТОВ «Імпфант Форту Плюс» та третьою особою не містить істотних умов про плату за користування майном, вартість майна, порядок використання амортизаційних відрахувань, відновлення орендованого майна, порядок використання амортизаційних відрахувань, відновлення орендованого майна, умови його повернення або викупу, а також містить умови про предмет договору та строк, які вже є умовою діючого договору;

- обставини передачі об`єкта оренди третій особі, також, не підтверджені належними та допустимими доказами, а отже договір оренди як правочин (досягнення сторонами згоди з його істотних умов та передача майна) є неукладеним.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. У випадку надіслання відзиву засобами поштового зв`язку, в цей же день направити його на офіційну адресу електронної пошти суду () з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи. Призначено справу №922/3476/20 до розгляду на 04.02.2021.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1064 від 27.01.2021), в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 по справі №922/3476/20 - залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції, ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА» зазначає наступне:

- позивач за первісним позовом неодноразово отримував заперечення наймодавця (колишнього і дійсного) в період з 13.09.2020 по 13.10.2020 щодо пролонгації договору оренди;

- судом вірно встановлено відсутність обставини мовчазної згоди власника об`єкту оренди на пролонгацію договору оренди;

- процедура надання мовчазної згоди на пролонгацію договору оренди має відбуватися за ініціативи орендаря шляхом направлення відповідного повідомлення орендодавцю, а не за ініціативи орендодавця;

- пролонгація договору оренди від 13.09.2010 буде прямо суперечити принципам господарської діяльності щодо економічної доцільності, розумності та справедливості, а також буде поза межами господарської діяльності власника майна;

- при припиненні дії договору оренди, законними є позовні вимоги до минулого орендаря про виселення його з нежитлових приміщень.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпфант Форту Плюс», також, надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№1065 від 27.01.2021), в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 по справі №922/3476/20 - залишити без змін.

В обґрунтування своєї позиції, відповідач зазначає, що позовні вимоги ФОП Садикова Ш.У. прямо суперечать волевиявленню ТОВ «Імпфант Форту Плюс», як власника нерухомого майна; судом вірно встановлено відсутність обставини мовчазної згоди власника об`єкту оренди на пролонгацію договору оренди та оскільки спірне приміщення не звільнено попереднім орендарем, а позивач на законних підставах набув право оренди на згадане приміщення, позивач має право домагатися відновлення свого права на користування орендованим приміщенням, позивач правомірно просить відновити його порушене право шляхом пред`явлення вимоги до відповідача про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, право на яке позивач набув згідно договору оренди №1/2020 від 25.09.2020.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 оголошено перерву у розгляді справи №922/3476/20 (вх.193Х) до 10.02.2021 о 12:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань №132. Повідомлено учасників справи про можливість участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції та про можливість подати документи у справі на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису з урахуванням вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» та Закону України «Про електронні довірчі послуги». Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Попереджено учасників процесу, що у разі неявки представників з належним чином оформленими повноваженнями, справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 10.02.2021 представник позивача за первісним позовом підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити. Представник 2-го відповідача за первісним позовом проти вимог скарги заперечував, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі, відзивах на неї доводи учасників справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступні обставини.

Стосовно позовних вимог Фізичної особи-підприємця Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича про визнання договору поновленим.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.09.2010 між ФОП Садиковим Ш.У. (орендар) та ТОВ «Тайгер» (орендодавець) укладено договір оренди нерухомого майна відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування (оренду) нежитлові приміщення 1 поверху № 22-а площею 12.7 кв.м, №22-б площею 8,8 кв.м, № 26 площею 16,5 кв.м, № 27 площею 186,1 кв.м, № 27-а площею 143,4 кв.м, № 27-б площею 12,6 кв.м, № XX площею 8,5 кв.м, 2 поверху № 38 площею 378,2 кв.м, № 39 площею 11,4 кв.м, № 40 площею 8,2 кв.м, № 41 площею 13,3 кв.м, 3 поверху № 51 площею 378,2 кв.м, в літ.A-З загальною площею 1 177,9 кв.м, що знаходяться за адресою м. Харків, вул. Енгельса, 24 (далі - об`єкт оренди).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №2.03.2020 власником спірного об`єкта оренди стала фізична особа ОСОБА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №228156638 з 09.09.2020 власником об`єкту оренди (нежитловими приміщеннями 1-го поверху № 22-а площею 12,7 кв.м., № 22-б площею 8,8 кв.м., № 26 площею 16,5 кв.м., № 27 площею 186,1 кв.м., № 27-а площею 143,4 кв.м., № 27-б площею 12,6 кв.м., № XX площею 8,5 кв.м., 2-го поверху № 38 площею 378,2 кв.м., № 39 площею 11,4 кв.м., № 40 площею 8,2 кв.м., № 41 площею 13.3 кв.м., 3-го поверху № 51 площею 378,2 кв.м. в літ «A-З» загальною площею 1177,9 кв.м, що знаходиться в літ «A-3» за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна (колишня вул. Енгельса), 24) за договором оренди стало ТОВ «Імпфант Форту Плюс» ().

Пунктом 2.1. договору було встановлено строк оренди до 13 вересня 2020 року.

Відповідно до п. 10.4. договору у випадку зміни власника об`єкту оренди дія цього Договору не припиняється. Новий власник набуває всіх прав та обов`язків відповідно до цього договору.

Згідно з ч. 1 ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Тобто з 09.09.2020 новий власник приміщень ТОВ «Імпфант Форту Плюс» набуло усіх прав та обов`язків відповідно до договору оренди нерухомого майна від 13.09.2010.

За твердженням позивача, з боку належного орендодавця в особі ОСОБА_1 , а потім ТОВ «Імпфант Форту Плюс» не було висунуто протягом одного місяця заперечень проти продовження строку дії договору оренди. Позивач вважає, що за відсутності заперечень відповідача щодо подальшого користування об`єктом оренди впродовж місячного строку після закінчення строку дії договору, договір підлягає визнанню судом таким, що переукладений на тих самих умовах та на той самий строк.

Разом з тим відповідні посилання позивача колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно із частинами першою та другою статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди також передбачені у статті 764 ЦК України, якою визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Зі змісту норм чинного законодавства вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на той самий термін і на тих самих умовах на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує жодна із сторін договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У контексті наведених норм заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі №910/719/19 зазначає, що правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин, наведене у статті 764 ЦК України спрямовано на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця як власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища. Настання наслідків у вигляді припинення чи продовження договору є пов`язаним з дотриманням сторонами орендних правовідносин добросовісної та послідовної поведінки, обумовленої змістом укладеного договору, положеннями господарського законодавства, а також усталеними звичаями ділового обороту та документообігу.

Відповідно до ч. 2 ст. 759 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до змісту укладеного договору у випадках, не передбачених цим договором, сторони керуються чинним законодавством України (пункт 10.7 договору оренди нерухомого майна від 13.09.2010). Тобто, колегія суддів зазначає, що лише у випадку, коли відповідні правовідносини не охоплюються положеннями договору, укладеного між сторонами, сторони керуються приписами чинного законодавства.

Так, відповідно до п.2.1.1 договору оренди нерухомого майна від 13.09.2010 строк оренди може бути продовжений за згодою сторін, про що укладається додатковий договір до цього договору, який з моменту підписання уповноваженими особами та скріплення відбитком печатки орендодавця є його невід`ємною частиною. Орендар має переважне право перед третіми особами на продовження строку оренди.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, враховуючи принцип свободи договору, сторони вільні у визначенні умов договору, що включає в себе право сторін визначати умови продовження строку оренди на власний розсуд.

Таким чином, враховуючи умови договору, договір оренди нерухомого майна від 13.09.2010 закінчив свою дію 13.09.2020. Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, нового договору оренди чи додаткової угоди до такого договору сторонами правочину - не укладено. При цьому, жодною із сторін не було здійснено дій щодо укладення додаткового договору до цього договору з метою продовження строку договору оренди. Отже орендні правовідносини між ТОВ «Імпфант Форту Плюс» та ОСОБА_2 є припиненими з 13.09.2020.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання поновленим на той самий строк та на тих самих умовах договору оренди нерухомого майна за номером правочину 4112304 від 13.09.2010, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жиляєвою Н.В.

Щодо посилань апелянта на позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 19.05.2020 у справі №910/719/19, від 29.09.2020 у справі №378/596/16-ц, від 23.04.2019 у справі №904/2997/19, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні за змістом положення містяться у ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

У рішенні у справі «Тудор проти Румунії» Європейський суд з прав людини вказав, що роль найвищої судової інстанції кожної держави полягає в тому, щоб вирішувати суперечності у судовій практиці. Європейський суд з прав людини дає чітку відповідь: забезпечення єдності судової практики завдання найвищої судової установи кожної держави. І не тільки Європейський суд з прав людини, а й інші органи Ради Європи відводять саме найвищій судовій установі в державі таку важливу роль.

Однак тлумачення правової норми судом у процесі вирішення спору з метою застосування закону до конкретних правовідносин, які виникли між сторонами, одночасно і процесуальне право, і обов`язок суду. Жоден суд не може ухвалити рішення, не витлумачивши норму закону, яку він застосовує.

Разом із тим суддівський розсуд необхідна складова незалежності суду. Знаходячись поза межами прецедентної судової системи, суд проявляє свій розсуд у тому, що вирішує спір, ґрунтуючись виключно на статутному праві, самостійно даючи йому тлумачення, виходячи зі змісту, значення конкретного закону, галузі права і законодавства в цілому у рамках індивідуальних особливостей обставин конкретної справи, що розглядається.

Таким чином, при врахуванні правових висновків Верховного Суду мають враховуватися індивідуальні особливості обставин даної справи та конкретних доказів з урахуванням принципу правової визначеності та верховенства права. Зокрема, колегія суддів зазначає, що умови договору у даній справі та умови договорів у названих апелянтом справах не є тотожними, а отже колегія суддів виходить першочергово з підстав та особливостей, які існують у правовідносинах між сторонами у даній справі.

Стосовно позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА» про усунення перешкод у користуванні орендованим майном.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Імпфант Форту Плюс» та ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА» укладено договір оренди від 25.09.2020 №1/2020 за яким об`єктом оренди є нежитлові приміщення 1-го поверху № 22-а площею 12,7 кв.м., №22-б площею 8,8 кв.м., № 26 площею 16,5 кв.м., № 27 площею 186,1 кв.м., № 27-а площею кв.м., № 27-6 площею 12,6 кв.м., № XX площею 8,5 кв.м., 2-го поверху № 38 площею 378,2 кв.м., № 39 площею 11,4 кв.м., № 40 площею 8,2 кв.м., № 41 площею 13.3 кв.м., 3-го поверху № 51 площею 378,2 кв.м. в літ A-3 загальною площею 1177,9 кв.м. що знаходиться в літ. A-3 за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна (колишня вул. Енгельса), 24.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Колегія суддів зазначає, що презумпція правомірності договору №1/2020 від 25.09.2020 не спростована, тому він є дійсним, а всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Крім того, відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Матеріали справи не містять посилань учасників договору №1/2020 від 25.09.2020 стосовно недосягнення згоди з приводу істотних умов договору.

Колегія суддів також зазначає, що вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом (постанова Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Таким чином, колегія суддів виходить з презумпції правомірності договору №1/2020 від 25.09.2020. З огляду на це, наразі належним орендарем спірних нежитлових приміщень є ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА».

Відповідно до приписів ст. 283 ГК України та ст.759 ЦК України правовою підставою користування орендованим майном є, відповідно, договір оренди (найму).

Відповідно до статті 396 Цивільного кодексу України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Захист речових прав на чуже майно можна визначити як використання управомоченими особами цивільно-правових способів відновлення порушених, невизнаних чи оспорених прав з метою усунення перешкод у їх здійсненні. Суб`єктами права на захист речових прав на чуже майно можуть бути в першу чергу особи, яким такі права належать. За захистом може звертатись лише особа, яка має право на чуже майно. Управомочена особа, право на чуже майно якої порушене також може звернутися з позовом про усунення будь-яких порушень свого права, не пов`язаних з неправомірним позбавленням володіння (негаторний позов). Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричинили збитки. Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об`єктивно порушували права суб`єкта речового права на чуже майно і були протиправними.

У випадку, коли право власності порушене без безпосереднього вилучення майна у власника, останній має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, шляхом звернення до суду з негаторним позовом. Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод законному користувачу, титульному володільцю (орендарю), ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА», в реалізації ним повноважень користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення третьою особою перешкод законному користувачу, титульному володільцю (орендарю), ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА», у реалізації ним повноважень користування належним йому за договором оренди майном. Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування майном (за договором оренди №1/2020 від 25.09.2020), а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей.

Як було зазначено вище договір оренди нерухомого майна від 13.09.2010 закінчив свою дію 13.09.2020. Однак, як не заперечується сторонами, ФОП Садиков Ш.У. не звільнив приміщення та продовжує ними користуватися.

Отже діючий орендар даних приміщень, ТОВ «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА», позбавлено права ними користуватись через неповернення з оренди ФОП Садиковим Ш.У. цих приміщень після закінчення дії договору оренди від 13.09.2010.

Враховуючи припинення дії договору оренди, законними є позовні вимоги відновити порушене право шляхом пред`явлення вимоги про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, право на яке набуто згідно договору оренди №1/2020 від 25.09.2020.

При цьому, посилання позивача за первісним позовом на те, що третя особа не проявила обачливість та уклала договір оренди нерухомого майна при наявності іншого орендаря є необґрунтованими, оскільки станом на день укладення договору №1/2020 договір, укладений між ТОВ «Імпфант Форту Плюс» та ФОП Садиковим Ш.У. вже припинив свою дію. Неправомірні перешкоди у користуванні об`єктом нерухомості попереднім орендарем ФОП Садиковим Ш.У. не обмежують ані власника об`єкту на укладення нового договору, ані нового орендаря мати волевиявлення на укладення такого договору.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог третьої особи, суд першої інстанції дійшов до правомірного висновку про задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «САНАМ ЛАУРІ ДАРВАЗА» у повному обсязі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у справі №922/3476/20 підлягає залишенню без змін з підстав викладених в мотивувальній частині даної постанови, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича підлягає залишенню без задоволення.

Ураховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта відповідно до положень статті 129 ГПК України.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Садикова Шавкатджона Ухтамджоновича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 23.12.2020 у справі №922/3476/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.02.2021.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал

Суддя О.І. Склярук