РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.02.2021Справа № 910/10865/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянув матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ" (12624, Житомирська область, Брусилівський район, село Водотиї, вул. Центральна буд.25, )

до Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, )

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, )

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, місто Київ, вул. Смоленська, буд. 19, )

про стягнення 1 904 341,46 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Пашинський М.М. адвокат

Від відповідача: Онищенко О.А. адвокат

Від третіх осіб: не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення 1 904 341,46 грн заборгованості, а саме: 1 743 685,98 грн основного боргу за відпущену електричну енергію «за зеленим» тарифом по договору № 832/01 від 18.10.2019, 28392,37 грн пені, 6717,48 грн 3% річних, 3487,37 грн інфляційних втрат, 122 058,26 грн 7% штрафу, а також 28 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.07.2020 відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання у справі на 01.09.2020.

20.08.2020 позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої заявлено вимоги про стягнення 4 223 533,46 грн основної заборгованості, 80989,98 грн пені, 295647,58 грн 7% штрафу, 19866,36 грн 3% річних, 3487,37 грн інфляційних втрат за відпущену електричну енергію по договору № 832/01 від 18.10.2019 за травень, червень 2020.

20.08.2020 через відділ діловодства суду відповідач подав відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову учасник справи зазначає, що зобов`язання з оплати спірної суми коштів за відпущену позивачем електричну енергію у травні 2020 виникає з 26.06.2020 і до вказаного строку ним здійснено часткову оплату у сумі 87897,17 грн, водночас спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення виробництва електричної енергії з альтернативних джерел покладено як на відповідача, так і на ПАТ НЕК «Укренерго», що породжує обов`язок останнього оплатити відпущену позивачем електричну енергію за «зеленим» тарифом шляхом здійснення повної оплати послуг, проте оскільки ПАТ НЕК «Укренерго» не здійснює своєчасних розрахунків з відповідачем, це виключає фактичну можливість здійснення ним остаточних розрахунків з позивачем.

Крім того, відповідач у відзиві вказує, що виконання грошових зобов`язань перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років; обставини правовідносин сторін та визначений законом порядок здійснення розрахунків свідчить про відсутність вини відповідача у невиконання зобов`язання. У задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі.

01.09.2020 відповідач подав до суду заяву про відсутність правових підстав для прийняття заяви про збільшення позовних вимог.

У підготовчому засіданні 01.09.2020 судом прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог та оголошено перерву до 29.09.2020.

04.09.2020 позивач засобами поштового зв`язку (відправлено 02.09.2020) на доводи відповідача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відсутність у відповідача необхідних коштів для погашення заборгованості перед позивачем не є підставою для невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 832/01 від 18.10.2019, наведені відповідачем у відзиві аргументи щодо порядку оплати вартості придбаної електричної енергії «за зеленим тарифом» вважає такими, що не відповідають дійсності та умовам договірних відносин сторін, учасником яких не є ПАТ «Укренерго».

У поданих відповідачем 14.09.2020 запереченнях на відповідь на відзив учасник справи надав власні міркування та пояснення по справі, у т.ч. щодо наявності підстав для звільнення його від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання у заявленій сумі, та безпідставність нарахування штрафу за травень 2020 з огляду на те, що 30-ть днів з дати виникнення зобов`язання з оплати станом на дату подання позову, не сплинуло. Також відповідачем заявлено про зменшення штрафних санкцій.

25.09.2020 позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої заявив вимоги про стягнення з відповідача 6 931947,35 грн основної заборгованості за відпущену електричну енергію «за зеленим» тарифом за травень-липень 2020, 143 419,05 грн пені, 485 236,31 грн 7% штрафу, 35854,75 грн 3% річних.

29.09.2020 від відповідача надійшли клопотання про залучення Приватного акціонерного товариства товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" та клопотання про залучення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

У підготовчому засіданні 29.09.2020 судом прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, постановлено подальший розгляд справи здійснювати з урахування цієї заяви, залучено до участі у справі Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, відкладено підготовче засідання до 13.10.2020.

Судове засідання 13.10.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Ярмак О.М. у відпустці (самоізоляція).

19.10.2020 відповідач подав відзив на заяву про збільшення позовних вимог.

21.10.2020 від третьої особи 1 - Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшли пояснення по справі, зокрема щодо порядку затвердження розміру спірних послуг постановами НКРЕКП.

Ухвалою від 30.11.2020 підготовче засідання призначено на 08.12.2020.

03.12.2020 позивач подав до суду заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 04.12.2020 у задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відео конференції відмовлено.

У судовому засіданні 08.12.2020 відповідач подав до суду 1) заяву про зупинення провадження у справі № 910/10865/20 до набрання чинності рішення у справі № 910/16664/20 за позовом Державного підприємства «Гарантований покупець» до ПАТ «Укренерго» про стягнення заборгованості за договором від 26.06.2019 № 0414-09051/52/01, укладеного на виконання спеціальних обов`язків, покладених на сторін нормами Закону України «Про ринок електричної енергії», 2) клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Кабінет Міністрів України та Міністерство енергетики України, а також 3) відповідь на пояснення третіх осіб.

За результатом розгляду клопотань відповідача суд ухвалою відмовити у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі та протокольною ухвалою відмовив у залученні до участі у справі третіх осіб за недоведеністю та необґрунтованістю підстав.

08.12.2020 за відсутності підстав для відкладення підготовчого засідання, суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті спору на 12.01.2021.

04.01.2021 відповідач подав до суду клопотання про зменшення розміру неустойки, інфляційних втрат та 3% річних до 1 гривні.

Судове засідання 12.01.2021 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Ярмак О.М. на лікарняному.

21.01.2021 позивач звернувся до суду із клопотанням про призначення судового засідання в розумні строки.

Ухвалою суду від 27.01.2020, враховуючи повернення судді Ярмак О.М. з лікарняного, призначено розгляд справи по суті спору на 09.02.2021.

У судовому засіданні 09.02.2021 представник позивача не з`явився, представник відповідача проти позову заперечував, підтримав заявлене у підготовчому засіданні клопотання про зменшення штрафних санкцій та заявив усне клопотання про залишення позову без розгляду через неявку представника позивача. Судом відкладено розгляд справи до 18.02.2021.

12.02.2021 позивач подав заперечення проти клопотання відповідача про зменшення розміру неустойки.

У судовому засіданні 18.02.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, подав заяву про покладення на відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги та надання доказів їх понесення відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України після винесення рішення у справі. Представник відповідача проти позову заперечував.

Треті особи у засідання суду явку уповноважених представників не забезпечили, про дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

У судовому засіданні 18.02.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.10.2019 між ДП «Гарантований покупець» (гарантований покупець за договором, відповідач) та ТОВ «УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ» (виробник за «зеленим» тарифом за договором, позивач) був укладений договір № 832/01(далі - договір), за умовами якого продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок № 641).

Листом Національної енергетичної компанії «Укренерго» вих. №01/14453 від 21.04.2020 ТОВ «УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ» повідомлено про приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії та долучено до реєстру учасників ринку.

Додатковою угодою № 1275/01/20 від 24.02.2020 до договору №832/01 сторони дійшли згоди, що у зв`язку із виконанням продавцем за «зеленим» тарифом умов пункту 7.5. договору:

- продавцем за зеленим тарифом отримано ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії (Постанова НКРЕКП від 11.02.2020 №367);

- продавцю за «зеленим» тарифом встановлено «зелений» тариф (Постанова НКРЕКП від 18.02.2020 №431);

- продавцем за «зеленим» тарифом укладено договір про врегулювання небалансів електричної енергії (учасник ринку з 21.04.2020), глави 2-5 Договору набирають чинності з 01 травня 2020 року.

Додатковою угодою № 1/578/01/20 від 20.03.2020 до договору № 832/01 від 18.10.2019 сторони дійшли згоди в преамбулі договору слова «виробник за «зеленим» тарифом замінити словами «продавець» за «зеленим» тарифом та викласти статті 1-7 договору у новій редакції.

За умовам п.1.1 договору в редакції додаткової угоди № 1/578/01/20 до договору № 832/01 ТОВ «УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ», як продавець за «зеленим» тарифом за договором зобов`язався продавати, а ДП «Гарантований покупець», як гарантований покупець зобов`язався купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 № 641 (далі - Порядок № 641) або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13.12.2019 № 2804.

Згідно п.2.2 договору, купівля-продаж електричної енергії за цим договором здійснюється за умовами членства продавця за «зеленим» тарифом у балансуючій групі гарантованого продавця.

Відповідно до п. 2.3 договору узгоджено, що продавець за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію продавця в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за встановленим йому «зеленим» тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.

Пунктом п. 2.5 договору передбачено, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом.

Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору, оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку.

Згідно з п. 10.1 Порядку № 641 визначено, що до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Пунктом 10.4 Порядку передбачено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу.

Відповідно до п. 3.1 договору, обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 Порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 Порядку.

Згідно з п. 8.3 Порядку фактичний обсяг відпущеної/відібраної продавцем електричної енергії визначається в кожному розрахунковому місяці, щодо якого здійснюється оплата відповідно до договору.

У п. 7.4 договору сторони також погодили строк дії договору та вказали, якщо виробник за «зеленим» тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, і Регулятор вже встановив «зелений» тариф продавцю, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії «зеленого» тарифу (до 01.01.2030).

Матеріалами справи встановлено, що за Актом купівлі-продажу електроенергії від 31.05.2020 за травень 2020 позивачем було продано відповідачу електричну енергію «за зеленим тарифом» у період з 01.05.2020 по 31.05.2020 на суму 1 831 583,15 грн.

За Актом купівлі-продажу електроенергії від 31.06.2020 за червень 2020 позивачем було продано відповідачу електричну енергію «за зеленим тарифом» у період з 01.06.2020 по 31.06.2020 на суму 2578462,56 грн.

За Актом купівлі-продажу електроенергії від 31.07.2020 за липень 2020 позивачем було продано відповідачу електричну енергію «за зеленим тарифом» у період з 01.07.2020 по 31.07.2020 на суму 2808562,98 грн.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати за відпущену електричну енергію за «зеленим» тарифом у вказаний період виконав частково, зокрема за травень 2020 здійснено оплату на загальну суму 87897,17 грн (15.05.2020 у розмірі 27 873,91 грн, 25.05.2020 у розмірі 60023,26 грн), за червень 2020 на загальну суму 98615,08 грн (15.06.2020 у розмірі 44184,78 грн, 25.06.2020 у розмірі 54430,30 грн), за липень 2020 на загальну суму 100149,09 грн ( 15.07.2020 у розмірі 47317,50 грн, 24.07.2020 у розмірі 52831,59 грн).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що враховуючи настання строку здійснення розрахунків між сторонами та часткову оплату за придбану відповідачем електричну енергію по договору у травні-липні 2020, проте відсутність здійснення остаточного розрахунку, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 6 931947,35 грн. Також за прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 143 419,05 грн пені, 485 236,31 грн 7% штрафу, 35854,75 грн 3% річних.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

За своєю правовою природою відносини, що склалися між сторонами по договору № 832/01 від 18.10.2019 з урахуванням додаткових угод до нього, є правовідносинами, які регулюються нормами законодавства про поставку.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з ч. 2 ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч.ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що у травні-липні 2020 року позивач на виконання своїх зобов`язань за договором здійснив поставку електричної енергії відповідачу, яка прийнята останнім без заперечень та зауважень, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії від 31.05.2020 за травень 2020 року на суму 1 831 583,15 грн, від 31.06.2020 за червень 2020 на суму 2578462,56 грн, від 31.07.2020 за липень 2020 на суму 2 808 562,98 грн

Вказані акти приймається судом в якості належного доказу у справі та підстави для здійснення взаєморозрахунків.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалось судом, за умовами укладеного між сторонами договору вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.

Відповідно до п. 10.1 Порядку № 641 від 26.04.2019, до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.

Згідно п.10.2 Порядку, з урахуванням положень глави 8 цього Порядку гарантований покупець протягом перших трьох робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії гарантований покупець протягом перших трьох робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, здійснює розрахунок відповідної вартості електричної енергії та направляє продавцю два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони

Після отримання від гарантованого покупця двох примірників акта купівлі-продажу відповідно до пункту 10.2 цієї глави, підписаних з його сторони, продавець повертає протягом перших п`яти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, гарантованому покупцю один примірник акта купівлі-продажу, підписаний зі своєї сторони.У разі наявності у продавця зауважень до акта купівлі-продажу, наданого гарантованим покупцем, продавець письмово повідомляє про це гарантованого покупця (п.10.3 Порядку).

Відповідно до п. 10.4 Порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.

Таким чином, відповідач зобов`язаний здійснювати оплату у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у позивача у три етапи: перший - до 15 числа (включно) розрахункового місяця, другий - до 25 числа (включно) розрахункового місяця, третій (остаточний) - протягом двох робочих днів з дати затвердження Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг розміру вартості послуги.

При цьому, 100 % оплати відпущеної електричної енергії здійснюється протягом 2 робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 24.06.2020 №1211 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у травні 2020 року. Отже, гарантований покупець зобов`язаний був провести з ТОВ «Україна-Енерговат» остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у травні 2020 до 26.06.2020 (включно).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 22.07.2020 №1435 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у червні 2020 року. Отже, гарантований покупець зобов`язаний був провести з ТОВ «Україна-Енерговат» остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у червні 2020 до 24.07.2020 (включно).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 19.08.2020 №1600 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП «Гарантований покупець» у липні 2020 року. Отже, гарантований покупець зобов`язаний був провести з ТОВ «Україна-Енерговат» остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у липні 2020 до 21.08.2020 (включно).

З наданих позивачем платіжних документів встановлено, що відповідачем проведено частковий розрахунок з позивачем за придбану електричну енергію за «зеленим» тарифом у травні - липні 2020, зокрема:

- за травень 2020 року перераховано 15.05.2020 суму 27 873,91 грн, 25.05.2020 суму 60 023,26 грн, всього оплачено 87897,17 грн.,

- за червень 2020 року перераховано 15.06.2020 суму 44184,78 грн, 25.06.2020 суму 54430,30 грн, всього оплачено 98615,08 грн.,

-за липень 2020 року перераховано 15.07.2020 суму 47317,50 грн, 24.07.2020 суму 52831,59 грн, всього оплачено 100149,09 грн., що останнім не заперечується.

Докази оплати відповідачем 6931947,35 грн вартості придбаної у позивача у травні-липні2020 електричної енергії, що залишилась неоплаченою, тобто проведення остаточних розрахунків, у т.ч. у встановлені строки та станом на час розгляду справи, суду не надано.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог, наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості відпущеної електроенергії в розмірі 6931947,35 грн., тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, посилання відповідача на те, що оплата вартості електричної енергії за «зеленим» тарифом залежить від надходження коштів від Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», яке неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання не приймаються судом до уваги, оскільки за договором № 832/01 від 18.10.2019 саме відповідач взяв на себе обов`язок купувати усю відпущену електричну енергію, продану позивачем за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП № 641 від 26.04.2019.

Визначений сторонами у договорі та Порядку № 641, який застосовується до спірних правовідносин, порядок здійснення розрахунків та фактичні обставини правовідносин сторін, спростовують доводи відповідача про протилежне.

Також саме лише посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути прийнято судом, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника не є підставою для звільнення відповідача у даній справі від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі, в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії за «зеленим» тарифом отриманої у травні 2020 року.

Судом також відхиляються твердження відповідача про те, що виконання грошових зобов`язань відповідача перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Так, відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» від 21.07.2020, що набрав чинності 01.08.2020, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості державного підприємства «Гарантований покупець» перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 1 серпня 2020 року, доручено розробити та подати до Верховної ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Наразі відсутній будь-який нормативних акт, який би на законодавчому рівні встановлював інший порядок та спосіб виконання зобов`язань державного підприємства «Гарантований покупець» перед позивачем, ніж передбачено договором.

Таким чином, позивачем всупереч ст. 74, 76, 77 ГПК України не надано доказів та не доведено обставин та підстав звільнення його від виконання договірних зобов`язань та сплати заявленої до стягнення суми заборгованості.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 4.6 договору передбачено, що гарантований покупець несе відповідальність за порушення порядку оплати виробникам за «зеленим» тарифом, що визначений у главі 10 Порядку. Гарантованому покупцю нараховується пеня в розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з Порядком суми (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягувалися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з Порядком суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за «зеленим» тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за «зеленим» тарифом.

Оскільки факт несплати відповідачем заборгованості за відпущену позивачем електричну енергію у спірний період травень-липень 2020 встановлений судом та відповідачем не спростований, останній є таким, що порушив своє договірне грошове зобов`язання, у т.ч. на строк понад 30 календарних днів, який станом на час розгляду справи є таким, що настав, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені та штрафу є правомірними.

Водночас, перевіривши розрахунки заявлених позивачем до стягнення з відповідача 143 419,05 грн пені, 485 236,31 грн 7% штрафу, нарахування яких здійснено по кожному розрахунковому періоду, суд зазначає, що вказаний розрахунок є арифметично вірними та обґрунтованими, вказані вимоги задовольняються судом відповідно до розрахунку позивача.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 35 854,75 грн 3% річних, суд дійшов висновку, що позивачем, здійснено вірний розрахунок, вказані вимоги задовольняються у повному обсязі, а саме: 13577,88 грн 3% річних за період з 27.06.2020 по 29.09.2020 прострочення оплати 1 743685,98 грн вартості відпущеної електричної енергії у травні 2020; 13618,83 грн 3% річних за період з 25.07.2020 по 29.09.2020 прострочення оплати 2479847,48 грн вартості відпущеної електричної енергії у червні 2020; 8658,04 грн 3% річних за період з 22.08.2020 по 29.09.2020 прострочення оплати 2708413,89 грн вартості відпущеної електричної енергії у липні 2020.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій до 1 грн, суд зазначає таке.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому за положенням ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Однак, наявність у кредитора можливості стягувати із покупця надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для покупця і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено і в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

При цьому реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суд повинен забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Надавши оцінку доводам відповідача, враховуючи усі обставини справи, ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у спірний період, та майнові інтереси обох учасників, принцип справедливості, суд не вбачає об`єктивних підстав для зменшення розміру неустойки, інфляційних втрат та 3% річних, заявленої позивачем до стягнення з відповідача за порушення строків оплати поставленої електроенергії згідно договору.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Заява позивача про розподіл судових витрат та подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду у порядку та строки відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України судом прийнята до розгляду із призначення судового засідання із розгляду поданої заяви.

Керуючись статтями 86, 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Гарантований покупець" (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 27, ) на користь "Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНА-ЕНЕРГОВАТ" (12624, Житомирська область, Брусилівський район, село Водотиї, вул. Центральна буд.25, код ЄДРПОУ 42980 (шість мільйонів дев`ятсот тридцять одну тисячу дев`ятсот сорок сім) грн. 35 коп основного боргу, 143 419 (сто сорок три тисячі чотириста дев`ятнадцять) грн 05 коп пені, 485 236 (чотириста вісімдесят п`ять тисяч двісті тридцять шість) грн. 31 коп 7% штрафу, 35854 (тридцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят чотири) грн 75 коп 3% річних, та судовий збір у розмірі 113946 (сто тринадцять тисяч дев`ятсот сорок шість) грн. 86 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Призначити судове засідання із розгляду заяви позивача про розподіл судових витрат на 23.02.2021 о 12:55 год, зал № 10.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 23.02.2021.

Суддя О.М.Ярмак