ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Справа № 915/1268/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Коваля С.М.,

за участю секретаря судового засідання Сьянової О.С

представники сторін не з`явились

розглянувши матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ (юридична адреса: 18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137, поштова адреса: 18002, м. Черкаси, а/с 271, )

до комунального некомерційного підприємства Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня Южноукраїнської міської ради,

вул. Миру, 3, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001;

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 218187 грн. 51 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) Енергогазрезерв пред`явлено позов про стягнення з комунального некомерційного підприємства Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня Южноукраїнської міської ради (далі КНП ЮМБЛ) грошових коштів у загальній сумі 218187 грн. 51 коп., із яких: 207002 грн. 44 коп. основний борг; 8994 грн. 31 коп. пеня; 2190 грн. 76 коп. 3 % річних, з посиланням на неналежне виконання КНП ЮМБЛ грошових зобов`язань за укладеним між позивачем та комунальним закладом Южноукраїнська міська лікарня, правонаступником якого є відповідач, договором від 07.11.2019 № Е/01-20/642 про постачання електричної енергії (далі договір), а саме, зобов?язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати відповідачем поставленої електричної енергії, внаслідок чого утворився основний борг у спірній сумі, на яку позивачем нараховано пеню в порядку п. 5.11 договору, а також здійснено нарахування в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України.

ТОВ Енергогазрезерв також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування судових витрат.

Відповідач проти позову у відзиві заперечив, посилаючись на те, що між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 від 17.02.20 р. до спірного договору, про зменшення суми договору до 953 980 грн., та які на думку відповідача було знято та кошти були використані в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між ТОВ «ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ» (далі-Позивач) та Комунальним некомерційним підприємством «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» (далі - Відповідач, разом - Сторони) був укладений договір постачання електричної енергії споживачу № Е/01-20/642 від 07.11.2019 р., за результатами проведених конкурсних відкритих торгів на закупівлю електричної енергії.

Пунктами 2.1. Договору встановлено, що Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Загальна вартість Договору відповідно до п. 5.1. Договору становить 1220 400,00 грн., крім того ПДВ - 244 080,00 грн.

Ціна за 1 кВт/год електричної енергії становить 2,26 грн. в т.ч. ПДВ 20%., відповідно до п. 1. Комерційної пропозиції №1 (додаток №2 до Договору).

Для підприємств, які фінансуються з державного чи місцевих бюджетів, ціна (тариф) на електричну енергію визначається за результатами проведення процедури закупівлі згідно з ЗУ «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII.

На виконання умов Договору протягом дії Договору були укладені наступні додаткові угоди:- додаткова угода № 1 від 17.02.2020р., зменшення суми Договору - 953 980 грн.; - додаткова угода № 2 щодо зміни реквізитів Споживача.

Відповідно п.п. 1 п. 6.2. Договору, Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

На виконання умов Договору протягом квітня-травня 2020р., Позивач поставив електричну енергію в повному обсязі, виконавши свої зобов`язання перед Відповідачем.

Так, Позивач поставив Відповідачу протягом квітня 2020р.. електричну енергію в загальній кількості - 44,584 тис. КВт/год на загальну суму - 100 759,84 грн., згідно з актом приймання-передачі електричної енергії № РН-0002954 від 30.04.2020р., що залишилася несплаченою.

Позивач поставив Відповідачу протягом травня 2020р. електричну енергію в загальній кількості - 47,010 тис. КВт/год на загальну суму - 106 242,60 грн., згідно з актом приймання-передачі електричної енергії № РН-0003648 від 09.06.2020р., що залишається не сплаченою. В матеріалах справи наявні докази надсилання відповідних актів відповідачу на електронну адресу, зазначену в спірному договорі.

( а.с.14-15).

Обсяги спожитої електричної енергії зазначені в актах приймання-передачі електричної енергії № РН-0002954, № РН-0003648 вказані на підставі даних оператора системи розподілу (ОСР), що є ДПЕМ ПрАТ "Атомсервіс".

Отже, станом на момент подання позовної заяви, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем за спожиту електричну енергію у квітні-травні 2020р., становить - 207 002,44 грн.

Відповідач проти позову заперечив, але доказів погашення заборгованості за вказаний позивачем період, доказів погашення заборгованості за договором у зв`язку із зменшенням суми договору на підставі додаткової угоди, доказів розірвання спірного договору тощо суду не надав. Посилання відповідача що спірну суму за договором було знято та кошти були використані для погашення заборгованості, судом до уваги не беруться, оскільки відповідач відповідних доказів щодо викладених обставин не надав.

Також позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію від 03.07.2020 р., де просить погасити суму боргу 207002,44 грн., а також суму пені 1583,62 грн., 3% річних 390,25 грн. , яку було залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно ст. 193 ГК України, зобов`язання по договору мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Зобов`язання щодо сплати суми боргу Відповідачем на момент звернення до суду та відкриття провадження у справі не виконано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 5.11. Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що визначається цим Договором та зазначається в комерційній пропозиції. Відповідно до п. 8 комерційної пропозиції №1, за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3 % річних від суми боргу.

Так, як відповідно до п. 3 комерційної пропозиції № 1, строк оплати рахунку становить 10 робочих днів від дати його отримання Споживачем, а отже пеня та 3% відсотки за користування грошовими коштами за квітень-травень 2020р. починається з наступного за місяцем постачання, отже за квітень 2020р. - з 22 травня 2020р., за травень 2020р. - з 20 червня 2020р. (докази з датою надсилання рахунків на електронну адресу Відповідача, зазначеною в спірному договорі ( а.с.14-15).

Відповідно ч. 1, 2 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов1язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як витікає з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем вищезазначена сума заборгованості не спростована у визначений законом спосіб, то вказана сума заборгованості та суми санкцій підлягають задоволенню за рахунок відповідача.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача..

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Южноукраїнська міська багатопрофільна лікарня» (55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, вул. Миру, 3, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГОГАЗРЕЗЕРВ (юридична адреса: 18000, м.Черкаси, вул.Гоголя, 137, поштова адреса: 18002, м. Черкаси, а/с 271, ) заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 207 002,44 грн., пеню в сумі -8994,31 грн., 3 % річних в сумі 2190,76 грн. та 3272,81 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Коваль.