ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 922/1362/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Банаська О.О., Погребняка В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Хмельовського В.О.,

за участю представника Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» - Закаблукова А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» за вх. № 12/2021

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2020

у складі колегії суддів: Попкова Д.О. (головуючий), Пушая В.І., Пелипенко Н.М.

та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.10.2020

у складі судді Яризька В.О.

у справі за заявою ліквідатора Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території», арбітражного керуючого Драліна Андрія Володимировича

про стягнення дебіторської заборгованості з Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр»

у межах справи за заявою Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Харківського обласного комунального підприємства «Дирекція розвитку інфраструктури території»

про визнання банкрутом.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій.

1. 03.07.2017 між Харківський обласним комунальним підприємством «Дирекція розвитку інфраструктури територій» (далі - ХОКП «ДРІТ», Дирекція) та Комунальним підприємством «Обласний інформаційно-технічний центр» (далі - КП «ОІТЦ», Підприємство) було укладено Договір на відшкодування витрат № 030717 (далі - Договір), за умовами якого Підприємство до моменту укладення прямого договору з АК «Харківобленерго» на поставку електроенергії користується, з метою ведення своєї господарської діяльності, послугами електропостачання, які надаються АК «Харківобленерго» Дирекції на підставі договорів поставки електроенергії:

- № 53999,02 від 27.07.2007;

- № 71002 від 13.03.2008;

- № 60999,04 від 28.05.2015;

- № 65325 від 18.01.2007;

- № 53999,01 від 29.12.2006;

- № 60999,02 від 30.11.2006;

- № 60999,03 від 30.11.2006;

- № 14079 від 05.12.2008.

2. Відповідно до пункту 3 Договору Дирекція та Підприємство дійшли згоди про те, що Підприємство до моменту укладення прямих договорів на постачання електроенергії з АК «Харківобленерго» на об`єкти теплопостачання, водопостачання і водовідведення, які передані відповідними територіальними громадами Підприємству в господарське управління, відшкодовує Дирекції понесені витрати з електроенергії та реактивної енергії, які використовуються Підприємством на зазначених вище об`єктах для ведення господарської діяльності, а також штрафні санкції, виставлені АК «Харківобленерго» в разі несвоєчасних розрахунків.

3. Згідно з пунктом 4 Договору розрахунок здійснюється на підставі рахунків та актів АК «Харківобленерго», оформлених і підписаних сторонами в установленому порядку та строках, передбачених договорами, зазначеними в пункті 1 цього Договору.

4. Договір набуває чинності з 03.07.2017 та діє до 31.12.2017 або до укладення прямих договорів на постачання електроенергії між Підприємством та АК «Харківобленерго» (пункт 6 Договору). Пролонгація Договору на наступний календарний рік, відповідно до пункту 7 Договору, здійснюється, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору не буде заявлено однією зі сторін про розірвання цього Договору або його перегляд. Договір може бути розірваний і в іншій час за ініціативою будь-якої зі сторін у порядку, передбаченому законодавством.

5. У подальшому Додатковою угодою від 13.07.2018 № 1 до Договору сторони дійшли згоди викласти пункт 1 Договору в такій редакції: «Підприємство до моменту укладення прямого Договору з АК «Харківобленерго» на постачання електроенергії користується, з метою ведення своєї господарської діяльності, послугами електропостачання, які надаються АК «Харківобленерго» Дирекції на підставі договорів постачання електроенергії:

- № 53999,02 від 27.07.2007;

- № 53999,01 від 29.12.2006 (тільки котельні: вул. Сумський шлях, 24; вул. Потемкіна, 18);

- № 60999,02 від 30.11.2006;

- № 60999,03 від 30.11.2006;

- № 14079 від 05.12.2008».

6. Вищезазначена Додаткова угода набуває чинності з 13.07.2018 і є невід`ємною частиною Договору (пункт 3 Додаткової угоди № 1 від 13.07.2018).

7. Як зазначає ліквідатор, що не заперечується Підприємством, вказаний договір було пролонговано і на 2019 рік.

8. На виконання умов Договору сторони склали Акти виконаних робіт, в яких узгодили вартість поставленої КП «ОІТЦ» електроенергії, а усього ХОКП «ДРІТ» передано електроенергії на суму 19 436 908,07 грн, у тому числі за період з 31.08.2017 по 30.06.2018 на суму 11 474 192, 57 грн, за період з 31.07.2018 по 30.06.2019 на суму 7 962 715,53 грн.

9. КП «ОІТЦ» частково погасило існуючу заборгованість шляхом часткової сплати, шляхом заліку взаємних однорідних вимог. Загальна сума погашених вимог складає 17 681 690,05 грн.

10. Відтак, залишок несплаченої суми складає 1 755 217,47 грн.

11. Крім того, КП «ОІТЦ» протягом 2020 року перерахувало на користь ХОКП «ДРІТ» 370 000 грн, що підтверджується наданою ліквідатором карткою по рахунку: 3611 за Договором від 03.07.17 № 030717.

12. Таким чином, заборгованість КП «ОІТЦ» перед ХОКП «ДРІТ» за Договором на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717 склала 1 385 217,47 грн.

13. 04.06.2019 постановою Господарського суду Харківської області у справі № 922/1362/17 ХОКП «ДРІТ» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Драліна Андрія Володимировича.

Подання заяви до суду.

14. 29.01.2020 на адресу Господарського суду Харківської області надійшла заява ліквідатора ХОКП «ДРІТ», арбітражного керуючого Драліна А.В., в якій останній просить суд стягнути з КП «ОІТЦ» заборгованість за Договором від 03.07.2017 № 030717 у сумі 1 755 217,25 грн.

15. 16.07.2020 ліквідатором подано клопотання про зменшення заявленої суми, оскільки КП «ОІТЦ» частково погасило заборгованість у сумі 370 000 грн, станом на 16.07.2020 заборгованість складає 1 385 217,47 грн, яку ліквідатор і просив стягнути.

16. Вимоги обґрунтовані наявністю заборгованості у КП «ОІТЦ» перед ХОКП «ДРІТ» за використану ним електроенергію за період з 31.07.2018 по 30.06.2019 за договором на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717.

Розгляд справи судами.

17. 07.10.2020 ухвалою Господарського суду Харківської області, з урахуванням ухвали від 15.10.2020 про виправлення описки, у справі № 922/1362/17 задоволено заяву ліквідатора про стягнення дебіторської заборгованості з КП «ОІТЦ». Стягнуто з КП «ОІТЦ» на користь ХОКП «ДРІТ» заборгованість у розмірі 1 385 217,47 грн за договором на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717, а також витрати по сплаті судового збору.

18. 02.12.2020 постановою Східного апеляційного господарського суду залишено без змін ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі № 922/1362/17.

19. Судові рішення мотивовані доведеністю матеріалами справи факту наявності заборгованості у КП «ОІТЦ» перед ХОКП «ДРІТ» за договором на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 010717 в сумі 1 385 217,47 грн.

20. Суд апеляційної інстанції додатково зазначив, що КП «ОІТЦ» безпідставно інтерпретує положення п. 4 договору на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717 як таке, що встановлює залежність виникнення обов`язку з відшкодування кредитору вартості спожитої ним електроенергії від виставлення/перевиставлення рахунків та актів Акціонерним товариством «Харківобленерго», оскільки вказані рахунки та акти є підставою для визначення розміру зобов`язань боржника за спірним договором перед Дирекцією, тоді як наступні договори з АТ «Харківобленерго» визначають строк виконання такого зобов`язання, який співпадає по строкам виконання зобов`язань з оплати Дирекції як споживачем перед АТ «Харківобленерго». Факт настання таких строків підтверджується визначенням та узгодженістю сторонами обсягу споживання електричної енергії, що вбачається з підписаних актів виконаних робіт за спірний період. Водночас, однакове розуміння сторонами цієї умови договору про порядок виконання грошового зобов`язання з відшкодування вартості використаної електроенергії підтверджується сформованою практикою розрахунків за попередні періоди, тоді як невиконання КП «ОІТЦ» цих умов за спірний період свідчить про порушення ним принципу заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium), правова позиція щодо застосування якого викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц.

Крім того, зміни на ринку електроенергії, опосередковані виконанням вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» та припиненням діяльності АТ «Харківобленерго» як енергопостачальника з 01.01.2019 та здійснення цієї функції у відношенні Дирекції зі сторони Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» не припиняє зобов`язання боржника за спірним договором з відшкодування Дирекції витрат, пов`язаних з забезпеченням такого боржника електричною енергією, оскільки вказані обставини не передбачені діючим законодавством в якості підстав для припинення договору на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ.

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

21. До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга КП «ОІТЦ» за вх. № 12/2021, в якій наведено прохання скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі № 922/1362/17 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви ліквідатора ХОКП «ДРІТ».

22. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження постанови Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 у справі № 922/1362/17, скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 16.06.2020 у справі № 922/3757/17, від 09.07.2020 у справі № 922/1831/15. Також, як стверджує скаржник, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, не вказуючи цю норму права.

23. Скаржник стверджує, що матеріали справи не містять доказів виконання ХОКП «ДРІТ» умов договору в частині надання рахунків на оплату спожитої електричної енергії та актів про використану електричну енергію.

Також зазначається у касаційній скарзі, що претензія від 21.10.2019 № 41110 не є належним доказом.

Крім того, стягнення заборгованості за спірним договором за період з 01.01.2019 до 30.06.2019 є безпідставним, оскільки з 01.01.2019 АТ «Харківобленерго» не здійснювало діяльність із постачання електроенергії для ХОКП «ДРІТ».

На думку скаржника, до заборгованості безпідставно було зараховано суму вартості послуг розподілу електроенергії на суму 761 952, 46 грн, чого не передбачено спірним договором на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу.

24. До Верховного Суду від ХОКП «ДРІТ» надійшов відзив на касаційну скаргу КП «ОІТЦ», в якому з посиланням на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права наведено прохання залишити цю касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій.

А. Щодо суті касаційної скарги.

25. Заслухавши присутнього у судовому засіданні учасника справи, розглянувши матеріали справи, здійснивши перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів зазначає про таке.

26. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

27. Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи заяву ліквідатора про стягнення дебіторської заборгованості з КП «ОІТЦ» та стягуючи з останнього на користь ХОКП «ДРІТ» заборгованість у сумі 1 385 217,47 грн за договором на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717, виходили з доведеності матеріалами справи факту наявності цієї заборгованості.

Суд апеляційної інстанції додатково зазначив, що КП «ОІТЦ» безпідставно інтерпретує положення п. 4 договору на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717 як таке, що встановлює залежність виникнення обов`язку з відшкодування кредитору вартості спожитої ним електроенергії від виставлення/перевиставлення рахунків та актів Акціонерним товариством «Харківобленерго», оскільки вказані рахунки та акти є підставою для визначення розміру зобов`язань боржника за спірним договором перед Дирекцією, тоді як наступні договори з АТ «Харківобленерго» визначають строк виконання такого зобов`язання, який співпадає по строкам виконання зобов`язань з оплати Дирекції як споживачем перед АТ «Харківобленерго». Факт настання таких строків підтверджується визначенням та узгодженістю сторонами обсягу споживання електричної енергії, що вбачається з підписаних актів виконаних робіт за спірний період. Водночас, однакове розуміння сторонами цієї умови договору про порядок виконання грошового зобов`язання з відшкодування вартості використаної електроенергії підтверджується сформованою практикою розрахунків за попередні періоди, тоді як невиконання КП «ОІТЦ» цих умов за спірний період свідчить про порушення ним принципу заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium), правова позиція щодо застосування якого викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц.

Крім того, зміни на ринку електроенергії, опосередковані виконанням вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» та припиненням діяльності АТ «Харківобленерго» як енергопостачальника з 01.01.2019 та здійснення цієї функції у відношенні Дирекції зі сторони Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» не припиняє зобов`язання боржника за спірним договором з відшкодування Дирекції витрат, пов`язаних з забезпеченням такого боржника електричною енергією, оскільки вказані обставини не передбачені діючим законодавством в якості підстав для припинення договору на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717.

28. Судова колегія погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанції з огляду на таке.

29. Судами було встановлено, що ХОКП «ДРІТ» направлено на адресу КП «ОІТЦ» претензію від 21.10.2019 № 41110 з вимогою сплатити виниклу за договором на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717 заборгованість у сумі 1 755 217,47 грн (т. 41, а.с.106). Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

30. Протягом 2020 року КП «ОІТЦ» було перераховано на користь ХОКП «ДРІТ» 370 000 грн, внаслідок чого заборгованість за договором на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717 за період з 31.07.2018 по 30.06.2019 склала 1 385 217,47грн.

31. Як зазначено вище, ліквідатором подано до суду заяву про стягнення з КП «ОІТЦ» суми коштів, які складають заборгованість останнього у зв`язку з порушенням (несплатою) ним грошових зобов`язань з оплати використаної за період з 31.07.2018 по 30.06.2019 електричної енергії відповідно до актів виконаних робіт за договором на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717.

32. Положеннями частини першої статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

33. У частині першій статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

34. Норми статті 193 (частина сьома) ГК України та статті 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 ЦК України щодо обов`язковості виконання сторонами договору.

35. Статтями 202 ГК України та 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

36. Судами попередніх інстанцій з`ясовано, що КП «ОІТЦ» не спростував встановлених обставин стосовно:

- чинності укладеного між сторонами договору на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717 впродовж спірного періоду;

- відсутності у боржника за договором інших джерел електропостачання в спірний період, аніж електроенергії, що отримувалась в межах договору на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717;

- споживання боржником за спірним договором електроенергії в обсязі, вказаному підписаними уповноваженими представниками сторін актами виконаних робіт на загальну суму 19 436 908,07 грн за період з 31.08.2017 по 30.06.2019, включаючи й спірний період;

- неприпинення грошових зобов`язань з відшкодування вартості використаної електроенергії за спірний період як шляхом здійснення розрахунків, так і в порядку зарахування зустрічних однорідних вимог в загальній сумі 1 385 217,47 грн, що і складає предмет стягнення.

37. Доводи скаржника, що матеріали справи не містять доказів виконання ХОКП «ДРІТ» умов договору в частині надання рахунків на оплату спожитої електричної енергії та актів про використану електричну енергію, не вливають на правильність прийнятих судами попередніх інстанцій рішень, оскільки сторони узгодили обсяг споживання електричної енергії, що підтверджується підписаними сторонами актами виконаних робіт за спірний період. При цьому судова колегія погоджується з позицією суду апеляційної інстанції, що однакове розуміння сторонами умови договору про порядок виконання грошового зобов`язання з відшкодування вартості використаної електроенергії підтверджується сформованою практикою розрахунків за попередні періоди, тоді як невиконання цих умов за спірний період скаржником свідчить про порушення ним принципу заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium), правова позиція щодо застосування якого викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц.

38. Посилання скаржника на безпідставність стягнення заборгованості за спірним договором за період з 01.01.2019 до 30.06.2019, оскільки з 01.01.2019 АТ «Харківобленерго» не здійснювало діяльність із постачання електроенергії для ХОКП «ДРІТ», є необґрунтованим.

Так, з 01.01.2019 Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» здійснювало функцію із постачання електроенергії для ХОКП «ДРІТ». Ця обставина не свідчить про припинення зобов`язань боржника за спірним договором з відшкодування Дирекції витрат, пов`язаних з забезпеченням такого боржника електричною енергією, оскільки зазначені скаржником обставини не передбачені діючим законодавством в якості підстав для припинення договору на відшкодування витрат від 03.07.2017 № 030717.

39. Стосовно посилань у скарзі на безпідставність зарахування до заборгованості 761 952, 46 грн суми вартості послуг розподілу електроенергії, то колегія суддів зазначає, що директором КП «ОІТЦ» були без застережень підписані акти виконаних робіт за договором, у тому числі і стосовно оплати послуг з розподілу електроенергії.

40. З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає обґрунтованим рішення судів попередніх інстанцій про задоволення заяви ліквідатора про стягнення дебіторської заборгованості з КП «ОІТЦ» і стягнення з останнього на користь ХОКП «ДРІТ» заборгованості у сумі 1 385 217,47 грн.

41. Судова колегія відхиляє доводи скаржника, що претензія від 21.10.2019 № 41110 не є належним доказом, оскільки в силу положень статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

42. Твердження у скарзі про необхідність врахування судами при розгляді цієї справи висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 16.06.2020 у справі № 922/3757/17, від 09.07.2020 у справі № 922/1831/15, не заслуговують на увагу, оскільки обставини цієї справи та справ №№ 922/3757/17, 922/1831/15 істотно відрізняються.

Так, у справах №№ 922/3757/17, 922/1831/15 були укладені договори споживання електричної енергії між постачальником і споживачем, а правовідносини у цих справах регулювалися відповідними положеннями такого роду договорів.

Водночас, у справі, що нині переглядається, укладено договір про відшкодування витрат, пов`язаних з постачанням електроенергії, умови якого і правове регулювання відносин у такому випадку є іншими, аніж у справах №№ 922/3757/17, 922/1831/15.

Відтак, правовідносини у цій справі та в справах №№ 922/3757/17, 922/1831/15 не є подібними.

43. Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що доводи, наведені в касаційній скарзі про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права та неврахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, не знайшли свого підтвердження, а тому Верховний не вбачає підстав для скасування прийнятих у справі оскаржуваних судових рішень.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

44. У зв`язку з викладеним Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що оскаржені судові рішення у цій справі ухвалені з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права. А тому оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга КП «ОІТЦ» - залишенню без задоволення.

В. Висновки про правильне застосування норм права.

45. Положеннями частини першої статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

46. З огляду на нездійснення повної оплати наданих за договором послуг, обсяг яких підтверджено актами виконаних робіт, підписаних сторонами договору, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку (з яким погодилися суди апеляційної та касаційної інстанцій) про задоволення поданої ліквідатором заяви і стягнення з боржника у відносинах з відшкодування витрат, пов`язаних з постачанням електроенергії, суми заборгованості.

Г. Розподіл судових витрат.

47. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення, Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства «Обласний інформаційно-технічний центр» за вх. № 12/2021 залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі № 922/1362/17 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді О. Банасько

В. Погребняк