ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" лютого 2021 р. м. Вінниця Cправа № 902/49/21

Суддя Господарського суду Вінницької області Міліціанов Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт", пр. Оболонський, 54, м. Київ, 04214, код - 41122766

до: Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський", вул. Соборна, 200, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька область, 24412, код - 04366719

про стягнення 475 364,04 грн заборгованості

за участю секретаря судового засідання: Сичук І.В.

представники сторін не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

19.01.2021 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява б/н від 13.08.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" до Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" про стягнення 475 364,04 грн заборгованості з яких 396 094,00 грн - основного боргу, 57 621,90 грн штрафу, 17 318,54 грн пені та 4 329,60 грн 3% річних за договором поставки нафтопродуктів № ДС-24 від 26.04.2018 року.

Ухвалою суду від 25.01.2021 року відкрито провадження справі № 902/49/21, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 16.02.2021 року.

15.02.2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (б/н від 10.02.2021 року), в якому останній визнає суму основного боргу та просить суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення штрафу, пені та 30% річних.

16.02.2021 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання (б/н від 16.02.2021 року), в якому останній просить суд проводити розгляд справи без участі представника ТОВ "Інтер Лайт" та за наявними в матеріалах справи документами.

Також, 16.02.2021 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення (б/н від 16.02.2021 року).

При цьому суду зазначає, що e матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності.

На визначену судом дату представник позивача не прибув, при цьому суд враховує заяву позивача про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач своїм правом участі в судовому засіданні не скористався, про причини неявки суду не повідомив.

Суд враховує, що про дату, час та місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином ухвалою суду від 25.01.2021 року, яка надсилалась рекомендованою кореспонденцією.

Обізнаність відповідача про дату судового засідання підтверджується поштовим повідомленням № 823, яке наявне в матеріалах справи.

Ст. 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, ст.ст. 42, 46 ГПК України зобов`язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищевказане, враховуючи наявні в справі докази стосовно повідомлення представників позивача та відповідача про розгляд справи в суді, а також той факт, що у відповідності до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи за відсутності представників сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави заявлених позовних вимог посилається на укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" та Приватним акціонерним товариством "Птахокомбінат "Бершадський" договору поставки нафтопродуктів № ДС-24 від 26.04.2018 року.

В зв`язку з неналежним виконанням Приватним акціонерним товариством "Птахокомбінат "Бершадський" взятих на себе зобов`язань, в частині оплати поставленого товару, утворилась заборгованість.

Враховуючи викладене Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" звернулось з позовом до суду про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" 396 094,00 грн основного боргу, 57 621,90 грн штрафу, 17 318,54 грн пені та 4 329,60 грн 3% річних.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнає наявність договірних зобов`язань з позивачем згідно договору поставки № ДС-24 від 26.04.2018 року, додатку № 1 від 26.04.2018 року, наявність поставок та суму основного боргу. Окрім того, відповідач заперечує проти нарахованих штрафних санкцій, зазначаючи про їх необґрунтованість та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 26.04.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Птахокомбінат "Бершадський" (Покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів № ДС-24 (а.с.11-14, т. 1).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Постачальник зобов`язується передати в погоджені сторонами строки, а Покупець прийняти і оплатити на умовах, визначених в договорі, нафтопродукти (бензин автомобільний, дизельне паливо), (товар).

Загальна кількість товару по даному договору - кількість товару по всім поставкам, здійсненим протягом дії договору (п. 1.2 Договору).

Одиниця виміру товару - літри (п. 1.3 Договору).

Якість Товару, який поставляється, повинна відповідати діючим ДСТУ і у випадках, передбачених діючим законодавством, супроводжуватись паспортами якості та сертифікатами відповідності заводу-виробника (п. 1.3 Договору).

Постачальник зобов`язується на підставі наданої Покупцем заявки в погоджені сторонами строки (за відсутності інших домовленостей сторін не пізніше 7 (семи) робочих днів з моменту погодження заявки Покупця Постачальником) передати у власність Покупця товар на умовах погоджених сторонами та визначених договором (п. 2.1.1 Договору).

За змістом п.п. 2.2.1 та 2.2.2 Договору Покупець зобов`язується надавати заявки на поставку кожної партії товару не пізніше 1 (одного) робочого дня до дати запланованої поставки товару. Своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату товару, а також, якщо це передбачено відповідними умовами поставки - витрати, пов`язані з перевезенням товару.

Згідно з п. 3.1 Договору, поставка товару здійснюється окремими партіями за письмовими заявками Покупця про готовність прийняти і оплатити товар, на підставі та в разі погодження яких, Постачальником виставляється рахунок-фактура на оплату кожної партії товару. Номенклатура, кількість, ціна товару в партії визначається у рахунках-фактурах та видаткових накладних на поставку партії товару. Видаткові накладні підписуються уповноваженими представниками Постачальника та Покупця та скріплюються печатками сторін.

Пунктом 3.3 Договору встановлено, що сторони домовились вважати датою поставки товару дату видаткової накладної Постачальника.

Відповідно до п. 3.5 Договору, товар вважається поставлений (переданий) Постачальником і прийнятий Покупцем по якості - відповідно до нормативно-технічних актів (паспорт, сертифікат заводу-виробника), по кількості - відповідно до видаткових накладних Постачальника у відповідності з вибраними умовами (базисом) поставки партії товару.

Ціна на товар є договірною та визначається на кожну партію поставки товару в рахунках-фактурах Постачальника, які є невід`ємною частиною цього договору та включає в себе ПДВ (п. 4.1 Договору).

Загальна ціна Договору складається із суми цін всіх партій товару (зазначених в рахунках-фактурах Постачальника), поставленого протягом строку дії Договору (п. 4.2 Договору).

Сторони домовились, що оплата товару здійснюється Покупцем на умовах попередньої оплати, у розмірі 100% ціни партії товару протягом 1 банківського дня на підставі виставленого Постачальником рахунку-фактури. Сторони можуть змінити умови та порядок розрахунків Додатковою угодою до цього договору (п. 4.3 Договору).

Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника (п. 4.5 Договору).

Відповідно п. 5.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України. У разі невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим Договором винна Сторона відшкодовує завдані цим збитки у повному обсязі.

В разі порушення строків оплати за товар, визначених в п. 4.3. Договору Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діяла в період, за який вона стягується, від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 5.4 Договору).

У разі порушення строку оплати за поставлену партію товару більше ніж на 15 календарних днів від строку визначеного в п.4.3. Договору Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 10% від суми заборгованості (п. 5.7 Договору).

Договір набирає чинності з дати його підписання та скріплення печатками уповноваженими представниками сторін, та діє один рік з дати його підписання, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання обов`язків з оплати за поставлений товар. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє винну сторону від відповідальності за його невиконання (п.9.1 Договору).

Також між сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору поставки нафтопродуктів № ДС-24 від 26.04.2018 року (а.с.15, т.1).

За умовами п. 1 Додаткової угоди сторони домовились доповнити договір поставки нафтопродуктів № ДС-24 від 26.04.2018 року (договір) пунктом 4.3.1. наступного змісту: "4.3.1. За погодженням із Постачальником, оплата кожної окремої партії товару за цим Договором може здійснюватися на підставі рахунку-фактури протягом 3 робочого/их (банківського) дня з дати поставки товару згідно із п. 3.3. Договору".

За п. 2. Додаткової угоди сторони домовились викласти п. 5.4. Договору у наступній редакції: "5.4. В разі порушення строків оплати за товар, визначених в п. 4.3.1. Договору Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діяла в період, за який вона стягується, від суми заборгованості за кожен день прострочення".

Згідно п. 3 Додаткової угоди сторони домовились викласти п. 5.7. Договору у наступній редакції: "5.7. У разі порушення строку оплати за поставлену партію товару більше ніж на 15 календарних днів від строку визначеного в п.4.3.1. Договору Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 10% від суми заборгованості".

На виконання умов договору поставки нафтопродуктів № ДС-24 від 26.04.2018 року позивачем поставлено товар відповідачу на загальну суму 1 576 219,02 грн, а саме:

- дизельне паливо ДТ-Л-К5 ґатунку С, код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00, у кількості 30 420 л на загальну суму 520 182,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №6252 від 17.09.2020 року;

- дизельне паливо ДТ-Л-К5 ґатунку С, код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00, у кількості 30 385 л на загальну суму 518 125,02 грн, що підтверджується видатковою накладною №6677 від 02.10.2020 року;

- дизельне паливо ДТ-3-К5 ґатунку F, код УКТ ЗЕД 2710 19 43 00, у кількості 31 000 л на загальну суму 537 912,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №7652 від 06.11.2020 року (а.с. 16-18, т.1).

Також, позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату поставленого товару, а саме: №6997 від 17.09.2020 року на суму 520 182,00 грн, №745 від 02.10.2020 року на суму 518 125,02 грн, №8533 від 06.11.2020 року на суму 537 912,00 грн (а.с.19-21, т.1).

Відповідачем здійснено частково розрахунок за поставлений товар, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.23-25, т.1).

Заборгованість відповідача станом на 10.01.2021 року становить 369 094,00 грн.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Згідно положень ч. 1 ст. 692 цього ж кодексу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, оскільки матеріалами справи підтверджено факт поставки позивачем товару та відсутність повної та своєчасної оплати зі сторони відповідача.

Окрім того, наявність заборгованості за договором поставки нафтопродуктів № ДС-24 від 26.04.2018 року не заперечується відповідачем.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача 396 094,00 грн заборгованості за договором поставки нафтопродуктів № ДС-24 від 26.04.2018 року правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Також судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 329,60 грн 3% річних, за результатами чого суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних є правомірними та обґрунтованим, оскільки відповідають вимогам чинного законодавства України.

Перевіркою розрахунку 3 % річних судом помилок не виявлено, в зв`язку з чим заявлені вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" підлягають задоволенню судом у заявленому позивачем розмірі.

Крім того, судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 57 621,90 грн штрафу у розмірі 10% від суми простроченого зобов`язання, 17 318,54 грн пені, нарахованої за період з 23.09.2020 по 11.01.2021 рр., за результатами чого суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що вимоги позивача про застосування заходів відповідальності ґрунтуються на погоджених сторонами положеннях договору.

В Договорі сторони погодили, що, в разі порушення строків оплати за товар, визначених в п. 4.3. Договору Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діяла в період, за який вона стягується, від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 5.4 Договору).

У разі порушення строку оплати за поставлену партію товару більше ніж на 15 календарних днів від строку визначеного в п.4.3. Договору Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 10% від суми заборгованості (п. 5.7 Договору).

Слід зазначити, що у відповідності до п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 4 ст. 231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Перевіркою за допомогою інтегрованого в систему інформаційно-правового забезпечення "Ліга:Закон Еліт 9.1.5" калькулятора обрахунку штрафу та пені судом встановлено, що він виконаний позивачем арифметично вірно.

З додаткових пояснень позивача (вх. №01-34/1493/21 від 16.02.2021 року) судом встановлено, що платежі зараховувались позивачем у порядку черговості .

Станом на 27.11.2020 року (на 16-й календарний день із встановленого п. 4.3.1. Договору кінцевого строку оплати за видатковою накладною №7652 від 06.11.2020 року) заборгованість становила 576 219,02 грн та складалася з вартості неоплоченого товару за видатковими накладними №6677 від 02.10.2020 та №7652 від 06.11.2020 рр. в сумі 38 307,02 грн та 537 912,00 грн відповідно.

Тому, позивачем правомірно нараховано 10% від вартості суми основного боргу, який утворився станом на 27.11.2020 року.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ч.3 ст. 551 ЦК України та зменшення нарахованих штрафних санкцій та 3% річних (на чому наполягав відповідач у відзиві), оскільки термін прострочення має тривалий характер та на момент винесення судового рішення перевищує 5 місяців, штраф та пеню нараховано у погодженому відповідачем розмірі.

Нарахування штрафу носить одноразовий характер, термін нарахування пені обмежено 6 місяцями (ч. 6 ст. 231 ГК України) та заявлений позивачем період не перевищує даний термін.

Нарахування трьох відсотків річних здійснено у мінімальному розмірі, визначеному ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Тому, суду не доведено, що стягнення штрафних санкцій призведе до надмірного збагачення позивача або порушить принцип рівності сторін.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення штрафу, пені та 3% річних підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо проведення розрахунків.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 10 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Оскільки, позивачем нараховано 3 % річних за період з 23.09.2020 по 11.01.2021 рр., то суд вважає за можливе визначити у резолютивній частині судового рішення про нарахування 3 % річних, починаючи з періоду не охопленому предметом позовних вимог, з визначенням граничного строку їх нарахування до моменту виконання судового рішення в частині погашення суми основного боргу за Договором поставки нафтопродуктів № ДС-24 від 26.04.2018 року.

Відповідно до ч. ч. 11, 12 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.

З приводу розподілу судових витрат, то відповідачем зазначено лише їх орієнтовний розрахунок, тому суд вважає за доцільне призначити окреме судове засідання з приводу вирішення даного питання згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" (вул. Соборна, 200, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька область, 24412, код - 04366719) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Лайт" (пр. Оболонський, 54, м. Київ, 04214, код - 41122766) 396 094,00 грн - боргу за договором поставки нафтопродуктів № ДС-24 від 26.04.2018 року, 57 621,90 грн - штрафу, 17 318,54 грн - пені, нарахованої за період з 23.09.2020 по 11.01.2021 рр., 4 329,60 грн - 3% річних, нарахованих за період з 23.09.2020 по 11.01.2021 рр.

3. Нараховувати на суму заборгованості 396 094,00 грн.:

- 3% річних за кожен день прострочення перерахування грошових коштів протягом періоду з 12.01.2021 року до моменту виконання судового рішення в частині сплати грошових коштів в сумі 396 094,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Призначити судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 03.03.2021 року о 10:20 год.

6. Встановити сторонам строк подачі доказів щодо розміру понесених судових витрат, заперечень щодо понесених стороною витрат, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, із завчасним направленням відповідної заяви та доказів іншим учасникам процесу.

7. Роз`яснити учасникам справи можливість отримання копії судового рішення у приміщенні суду.

6. Копію судового рішення направити учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також засобами електронного зв`язку за наступними адресами: ; ; .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2021 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (пр. Оболонський, 54, м. Київ, 04214)

3 - відповідачу (вул. Соборна, 200, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька область, 24412)