ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. Справа№ 910/6253/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Ткаченка Б.О.

за участю секретаря судового засідання: Нікітенко А.В.

за участю представників сторін згідно із протоколом судового засідання від 04.02.2021

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016

(повний текст складено - 15.11.2016)

у справі № 910/6253/13 (суддя Борисенко І.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про стягнення 38 598 380,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішень господарських судів та мотиви їх прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 у справі №910/6253/13 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 33 569 490, 47 грн заборгованості, інфляційні нарахування в сумі 2 936 754, 33 грн, 3% річних в сумі 1 638 889, 96 грн, 68 820, 00 грн судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 рішення суду від 16.04.2016, в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних нарахувань в сумі 2 936 754, 33 грн, 3% річних в сумі 1 638 889, 96 грн та 8 966, 39 грн. судового збору, скасовано. У цій частині позовних вимог прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 та рішення суду від 16.04.2015 в частині відмови у стягнені інфляційних втрат та 3% річних скасовано, в цій частині справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13 у задоволені позовних вимог в частині інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що утримавшись від нарахування фінансових санкцій до та під час дії Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію", позивач не вправі нараховувати ці суми після втрати чинності цим Законом, оскільки здійснення прав у такий спосіб всупереч вимог ч. 2 ст. 13 ЦК України порушує права Відповідача, позбавляє його можливості списання заявлених сум, призводить до непередбачених чинним законодавством матеріальних втрат його як суб`єкта паливно-енергетичного комплексу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до апеляційного провадження, оскаржуване рішення скасувати; прийняти нове рішення, яким стягнути з Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 3% річних у сумі 1 638 889,96 грн. та інфляційних втрат у сумі 3 390 000,33 грн. у стягненні яких було відмовлено; в іншій частині рішення залишити без змін; відшкодувати за рахунок відповідача понесені Національною акціонерною компанію "Нафтогаз України" судові витрати.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скарги, на заборгованість, яка заявлена до стягнення у цій справі, не поширювались і не поширюються положення Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" від 12.05.2011 № 3319-VI, у зв`язку із чим вона не підлягала і не підлягає списанню.

Скаржник вказує на те, що відповідачем не було надано доказів дотримання обов`язкової до виконання процедури списання.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач у відзиві, наданому суду 27.02.2017, просив рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13 залишити без змін, вимоги апеляційної скарги без задоволення, вказав на те, що зміст Закону, який визначає правовий режим заборгованості у вигляді пені, інфляційних втрат та 3% річних, не обмежує зобов`язання з списання такої заборгованості строком дії Закону, а визначає правовий статус таких зобов`язань підставами виникнення (санкції нараховані на заборгованості за газ 1997-2011р.р.).

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.02.2017 колегією суддів у складі: головуючий суддя Суховий В.Г., судді: Андрієнко В.В., Сулім В.В. апеляційне провадження по справі № 910/6253/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про стягнення 38 598 380,76 грн. зупинено до закінчення процесу реорганізації Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017, у зв`язку з призначенням головуючого судді Сухового В.Г. на посаду судді Верховного Суду, сформовано для розгляду зазначеної апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г., судді Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2017, колегією суддів у складі: головуючий суддя Сітайло Л.Г., судді Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А., прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13.

25.06.2018 на виконання Указу Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах", яким ліквідовано Київський апеляційний господарський суд, утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті "Голос України" № 185 (6940) опубліковано повідомлення голови Північного апеляційного господарського суду про початок роботи новоутвореного суду. Зважаючи на викладене Київський апеляційний господарський суд припинив здійснення правосуддя.

Частиною 5 ст. 31 ГПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду, а якщо такий суд не визначено - до суду, що найбільш територіально наближений до суду, який ліквідовано або роботу якого припинено.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2018, справу № 910/6253/13 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Хрипун О.О., судді: Коротун О.М., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного суду від 26.11.2018 прийнято справу № 910/6253/13 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13 до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя - Хрипун О.О., судді: Коротун О.М., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду справу № 910/6253/13 прийнято до провадження колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Дикунська С.Я., Агрикова О.В. Розгляд справи № 910/6253/13 призначено на 27.10.2020.

27.10.2020 в судовому засіданні оголошувалась перерва до 10.11.2020.

При дослідженні матеріалів справи було з`ясовано, що постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 у справі № 910/6253/13, прийняту за участі судді Хрипуна О.О., та рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2015 в частині відмови у стягненні інфляційних втрат та 3% річних скасовано постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

10.11.2020 суддею Північного апеляційного господарського суду Хрипуном О.О. подано заяву про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" у справі № 910/6253/13. Зазначена заява обґрунтована тим, що Київським апеляційним господарським судом у складі: головуючого судді Власова Ю.Л.. суддів: Хрипуна О.О., Корсакової Г.В. у справі № 910/6253/13 прийнято постанову, яку скасовано постановою Вищого господарського суду України від 07.09.2016 та направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 про самовідвід судді Хрипуна О.О., від розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13 задоволено, справу № 910/6253/13 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до статті 32 ГПК України.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/6253/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2020 прийнято справу № 910/6253/13 до провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В. та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 07.12.2020.

Судове засідання 07.12.2020 не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Гаврилюка О.М. з 01.12.2020 на лікарняному.

28.12.2020, у зв`язку із виходом головуючого судді Гаврилюка О.М. з лікарняного, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про призначення справи № 910/6253/13 до розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13, призначено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13 у судовому засіданні 18.01.2021.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду у зв`язку із перебуванням судді Суліма В.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/6253/13.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/6253/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 прийнято справу № 910/6253/13 до провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Коротун О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 відкладено розгляд справи № 910/6253/13 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 на 04.02.2021.

Позиції учасників справи

Представник позивача у судовому засіданні 04.02.2021 підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13 і прийняти нове судове рішення, яким стягнути з Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 3% річних у сумі 1 638 889,96 грн. та інфляційних втрат у сумі 3 390 000,33 грн. у стягненні яких було відмовлено; в іншій частині рішення залишити без змін; відшкодувати за рахунок відповідача понесені Національною акціонерною компанію "Нафтогаз України" судові витрати.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.02.2021 заперечив проти доводів апеляційної скарги, з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

30.12.2009 між позивачем та відповідачем укладено договір № 322-09/8 поставки природного газу для населення та релігійних організацій (надалі - договір), за умовами якого позивач зобов`язався передати відповідачу у 2010 році природний газ власного видобутку для потреб населення та релігійних організацій (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності) надалі - споживачам, а відповідач зобов`язувався приймати та оплачувати газ на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору позивач зобов`язався передати відповідачеві у 2010 році природний газ в обсязі до 2012,212 млн куб.м.

Згідно із п. 3.3 договору приймання-передача газу, його документальне оформлення та звітність здійснюється відповідно до порядку, встановленого Положенням про порядок складання балансів природного газу в газорозподільних мережах, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України від 24.12.2001 № 677. Приймання-передача газу, переданого Позивачем Відповідачеві у відповідному місяці, оформлюється сторонами актом приймання-передачі газу.

Відповідно до п. 4.1. Договору ціна за 1000 куб. м. газу для потреб населення без врахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу становить: газ, який використовується населенням за умови, що споживання не перевищує 2500 куб. м. на рік: при наявності газових лічильників 248,0769 грн, крім того ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 286,5385 грн, крім того ПДВ 20%; газ, який використовується населенням за умови, що споживання не перевищує 6000 куб. м. на рік: при наявності газових лічильників 447,1154 грн, крім того ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 505,7692 грн, крім того ПДВ 20%; газ, який використовується населенням за умови, що споживання не перевищує 12000 куб. м. на рік: при наявності газових лічильників 1061,5385 грн, крім того ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 1 181,2500 грн, крім того ПДВ 20%; газ, який використовується населенням за умови, що споживання перевищує 12000 куб. м. на рік: при наявності газових лічильників 1295,1923 грн, крім того ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 1437,9808 грн, крім того ПДВ 20%; газ, який використовується релігійними організаціями за умови, що споживання не перевищує 2500 куб. м. на рік: при наявності газових лічильників 252,9412 грн, крім того ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 292,1569 грн, крім того ПДВ 20%; газ, який використовується релігійними організаціями за умови, що споживання не перевищує 6000 куб. м. на рік: при наявності газових лічильників 455,8824 грн, крім того ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 515,6863 грн, крім того ПДВ 20%; газ, який використовується релігійними організаціями за умови, що споживання не перевищує 12000 куб. м. на рік: при наявності газових лічильників 1082,3529 грн, крім того ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 1204,4118 грн, крім того ПДВ 20%; газ, який використовується релігійними організаціями за умови, що споживання перевищує 12000 куб. м. на рік: при наявності газових лічильників 1320,5882 грн, крім того ПДВ 20%; при відсутності газових лічильників 1466,1765 грн, крім того ПДВ 20%.Згідно з п. 5.1. Договору сторони погодили, що розрахунки за газ Відповідач здійснює грошовими коштами в національній валюті України шляхом перерахування на рахунок Позивача протягом місяця, в якому здійснюється постачання газу. Остаточний розрахунок проводиться Відповідачем на підставі акту приймання-передачі газу не пізніше 25 числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору, позивач, протягом січня 2010 року - червня 2010 року поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 196 918 424,16 грн., що підтверджується актами прийому-передачі газу за вказаний період, а саме: № 01/10-НГУ-ГВВ/РО від 31.01.2010 на суму 300 622,77 грн., № 01/10-НГУ-ГВВ/Н від 31.01.2010 на суму 74 087 524,41 грн., № 02/10-НГМ-ГВВ/РО від 28.02.2010 на суму 253 682,62 грн., № 02/10-НГМ-ГВВ/Н від 31.01.2010 на суму 59 510 473,45 грн., № 03/10-НГМ-ГВВ/Н від 31.03.2010 на суму 49 886 233,22 грн., № 03/10-НГМ-ГВВ/РО від 31.03.2010 на суму 194 945,64 грн., № 04/10-НГМ-ГВВ/РО від 30.04.2010 на суму 20 860,82 грн., № 04/10-НГМ-ГВВ/Н від 30.04.2010 на суму 8 089 709,70 грн., № 05/10-НГМ-ГВВ/Н від 31.05.2010 на суму 2 552 285,38 грн., № 05/10-НГМ-ГВВ/РО від 31.05.2010 на суму 4 067,26 грн., № 06/10-НГМ-ГВВ/РО від 30.06.2010 на суму 1 247,37 грн., № 06/10-НГМ-ГВВ/Н від 30.06.2010 на суму 2 016 771,52 грн.

Проте, відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання щодо оплати вартості природного газу не виконав, внаслідок чого, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 33 569 490,47 грн.

У зв`язку із несплатою вищевказаної заборгованості, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про стягнення 33 569 490, 47 грн основного боргу.

Звертаючись до суду з даним позовом Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", окрім основного боргу, просило стягнути з Відповідача 3 390 000,33 грн інфляційних нарахувань та 1 638 889,96 грн 3% річних.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

04.06.2011 набрав чинності Закон України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" № 3319-VI від 12.05.2011.

Дія цього Закону поширюється на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об`єднаною енергетичною системою України, суб`єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" та її дочірні підприємства ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".

Згідно з пунктом 2.2 статті 2 вказаного Закону підлягає списанню заборгованість, у тому числі встановлена судовим рішенням, з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року до 1 січня 2011 року, і несплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Закон втратив чинність 30.06.2012.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Цивільного кодексу України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Згідно ч. 4 ст. 14 Цивільного кодексу України, особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції правомірно послався на норми Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію", який діяв з 04.06.2011 по 30.06.2012, оскільки нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних, які були нараховані останнім на заборгованість за природний газ, спожитий у період з 01.01.1997 по 01.01.2011, після втрати чинності спеціального Закону позбавляє відповідача права на списання. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Вищого господарського суду України від 29.03.2016 у справі №910/6416/13 та у постанові від 18.05.2016 у справі № 910/9899/13).

При цьому положенням статті 2 спеціального Закону було передбачено як списання заборгованості за природний газ, так і заборгованості з штрафних та фінансових санкцій, нарахованих на заборгованість за природний газ.

Тому, за умови належного здійснення позивачем права на нарахування фінансових санкцій, що є предметом даного спору, у період до 30 червня 2012 року, відповідач мав право списати таку заборгованість відповідно до вимог спеціального Закону.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що положення ст.2 Закону № 3319-VI від 12.05.2011 носили імперативний характер, а тому позивач, на якого також розповсюджувалася дія цього Закону згідно ст.1, зобов`язаний був самостійно списати заборгованість відповідача, що складається з 3% річних та індексу інфляції і не був обмежений діями/бездіяльністю відповідача щодо списання. (Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Вищого господарського суду України від 27.09.2016 у справі № 910/9915/13).

При цьому на підставі п.6 ст.3, ст.13 Цивільного кодексу України місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку, що утримавшись від нарахування фінансових санкцій до та під час дії Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію", позивач не вправі нараховувати ці суми після втрати чинності Закону.

А тому судом першої інстанції було правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог через необґрунтованість.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13 про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Слід зазначити, що доводи скаржника спростовуються численними постановами Вищого господарського суду України.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято відповідно до вимог матеріального та процесуального права, підстав його зміни або скасування не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника, в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2016 у справі № 910/6253/13 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

4. Справу № 910/6253/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови підписано 22.02.2021, у звязку із перебуванням судді Ткаченка Б.О. на лікарняному.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням приписів п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

Б.О. Ткаченко