Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021Справа № 910/10259/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Дьогтяр О. О., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовом Обслуговуючого кооперативу автостоянки "Дружба"

до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна казначейська служба України

про стягнення шкоди, завданої незаконними діями, в сумі 904 060,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Болтенкова Г. Г., Жигун С. С.

від відповідача: Кір`яков А. С.

від третьої особи: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернувся Обслуговуючий кооператив автостоянки "Дружба" (далі - ОКА "Дружба", позивач) до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - КП "Київблагоустрій", відповідач) про стягнення шкоди, завданої незаконними діями з демонтажу огорожі автостоянки.

Позовні вимоги ОКА "Дружба" обґрунтовані тим, що в результаті дій відповідача з демонтажу належної позивачу огорожі на території автостоянки ОКА "Дружба" за адресою: м. Київ, вул. Стальського, 29, що були визнані адміністративним судом протиправними, кооперативу було завдано матеріальної та моральної шкоди.

У позові ОКА "Дружба", посилаючись на ст. 1166, 1173 ЦК України, просить стягнути з КП "Київблагоустрій" матеріальну шкоду у сумі 654 060,00 грн., що складається з: вартості зламаних та вивезених працівниками КП "Київблагоустрій" 12 секцій огорожі у сумі 27 448,21 грн.; вартості матеріалів, затрачених на проведення робіт з відновлення та ремонту огорожі у сумі 21 801,37 грн.; вартості робіт по відновленню огорожі у сумі 3 539,42 грн.; послуг з охорони території автостоянки у сумі 70 000,00 грн.; пального для генераторів, затраченого під час зварювальних робіт, у сумі 869,60 грн.; послуг юридичної допомоги та супроводу судового процесу у зв`язку із неправомірними діями КП "Київблагоустрій" у сумі 113 217,00 грн.; недоотриманих членських внесків у сумі 417 185,00 грн. Також позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 250 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.08.2020 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки. Цією ж ухвалою до участі у справі була залучена Державна казначейська служба України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (далі - ДКСУ, третя особа).

У визначений законом строк відповідач надав суду відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що КП "Київблагоустрій" не наділене контролюючими повноваженнями у сфері благоустрою міста, не приймає та не могло приймати будь-яких рішень стосовно демонтажу споруд позивача, тому його діями не могла бути спричинена шкода, водночас станом на час спірних правовідносин вже існувало судове рішення, яким ОКА "Дружба" було зобов`язане демонтувати всі приміщення та майно за адресою: м. Київ, вул. Стальського, 29. Також вказав на відсутність складу цивільного правопорушення в діях відповідача та необґрунтованість заявленої до стягнення шкоди, при цьому КП "Київблагоустрій" не є органом державної влади або органом місцевого самоврядування, а тому відповідальність, визначена ст. 1173 ЦК України, не може бути застосована до відповідача.

У підготовчому засіданні представник позивача заявив клопотання про залучення до розгляду справи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у якості співвідповідача. Розглянувши вказане клопотання, суд відмовив у його задоволенні ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 21.09.2020 р., оскільки у позовній заяві не містилось вимог до вказаної особи та відповідних обгрунтувань.

Також у підготовчому засіданні представники позивача та відповідача заявили клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та поновлення процесуального строку на подання таких доказів. Розглянувши вказані клопотання, суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 22.10.2020 р., визнав підстави для поновлення процесуального строку обґрунтованими та долучив до матеріалів справи надані сторонами докази.

Також у підготовчому засіданні представником відповідача було заявлене клопотання про зобов`язання позивача надати письмові відповіді на поставлені запитання у порядку ст. 90 ГПК України, проте, вказане клопотання судом не розглядалось за відповідною заявою представника відповідача.

Крім того, представником відповідача було заявлене клопотання про виклик свідків, за результатами розгляду якого ухвалою суду від 19.11.2020 р., занесеною до протоколу судового засідання, було відмовлено. Вирішуючи зазначене клопотання, суд виходив з положень ст. 89 ГПК України, відповідно до якої необхідною умовою виклику судом свідків є суперечливість викладених у їх заявах обставин іншим доказам у справі. Проте, у даному випадку суперечностей між зібраними доказами та обставинами, викладеними у заяві указаних свідків, встановлено не було, тому суд прийшов до висновку, що у їх виклику немає необхідності.

У судовому засіданні представники позивача підтримали та обґрунтували заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник відповідачів проти позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві. Крім того, подав заяву про застосування строку позовної давності, вважав позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи в судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення або про розгляд справи без його участі до суду не подав. Позиція третьої особи щодо даного спору суду невідома.

Розглянувши заяви учасників справи по суті позову, заслухавши їх пояснення у судовому засіданні та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що за результатами проведеної відповідачем перевірки щодо правомірності розміщення малих архітектурних форм (тимчасових споруд) за адресою: м. Київ, вул. Стальського, 29, інспектором КП "Київблагоустрій" був встановлений факт порушення ОКА "Дружба" пункту 20.1.1 Правил благоустрою міста Києва, а саме - розміщення елементу благоустрою (тимчасової огорожі) за відсутності відповідної дозвільної документації. За наслідками вказаної перевірки позивачу був виданий припис № 1620771 від 15.12.2016 р., яким останньому запропоновано усунути виявлені порушення у триденний термін шляхом: надання проектно-дозвільної документації на розміщення тимчасової огорожі, а в разі ненадання проектно-дозвільної документації - демонтувати тимчасову огорожу власними силами. У цьому ж приписі було попереджено позивача, що в разі невиконання вимог припису будуть вжиті заходи, передбачені чинним законодавством.

У подальшому, 22.12.2016 р. першим заступником директора Департаменту благоустрою виконавчого органу Київської міської ради, відповідно до Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 94 від 27.01.2011 р. та Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25.12.1998 р., було прийняте рішення у формі доручення № 668/12-16 (вих. № 064-12501 від 22.12.2016 р.), яким КП "Київблагоустрій" доручено вжити заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, а саме: автостоянки, розташованої за адресою: вул. Стальського, 29, підприємства ОКА "Дружба".

26.12.2016 р. на підставі вказаного доручення, комісією КП "Київблагоустрій" у складі заступника начальника відділу Фещенка Т. П., Власенка В. П. та Петренка А. І. був здійснений демонтаж частини металевої огорожі у кількості 1 штуки, технічний стан - незадовільний, що підтверджується актом про проведення демонтажу № 03-416-5 від 26.12.2016 р. У цьому ж акті комісія підтвердила, що демонтоване майно у неушкодженому стані було завантажене у транспортний засіб КП "Київблагоустрій" і транспортоване на майданчик тимчасового складування та зберігання безхазяйного майна.

Також 27.12.2016 р. комісією КП "Київблагоустрій" у складі начальника відділу Хвостової А. В., Власенка В. П. та Самойлова Г. В. була спроба вжиття заходів з демонтажу павільйону, споруди, шлагбауму, розташованих за адресою: вул. Стальського, 29, однак, демонтаж не відбувся з огляду на вчинення з боку ОКА "Дружба" протиправних дій, зокрема, блокування об`єктів транспортними засобами, що підтверджується актом про непроведення демонтажу від 27.12.2026 р.

Також з матеріалів справи вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2018 р. у справі № 826/135/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.06.2018 р., був задоволений адміністративний позов ОКА "Дружба", визнано протиправним та скасовано припис КП "Київблагоустрій" № 1620771 від 15.12.2016 р., визнано протиправними дії КП "Київблагоустрій" з демонтажу огорожі на території ОКА "Дружба" на підставі припису № 1620771 від 15.12.2016 р.

Посилаючись на зазначені судові рішення та наголошуючи на протиправності дій працівників КП "Київблагоустрій" щодо демонтажу 26.12.2016 р. огорожі за адресою: м. Київ, вул. Стальського, 29, позивач вказує, що йому було завдано матеріальної шкоди у розмірі 654 060,00 грн., яка складається з вартості зламаних та вивезених працівниками КП "Київблагоустрій" 12 секцій огорожі у сумі 27 448,21 грн.; вартості матеріалів, затрачених на проведених робіт з відновлення вивезеної огорожі та ремонту зламаної та пошкодженої огорожі, у сумі 21 801,37 грн.; робіт з відновлення огорожі співробітниками ОКА "Дружба" у сумі 3 539,42 грн.; послуг з охорони території автостоянки за період з 27.12.2016 по 10.01.2017 р. у сумі 70 000,00 грн.; пального для генераторів, затраченого на забезпечення зварювальних робіт у сумі 869,60 грн.; послуг юридичної допомоги та супроводу судового процесу у зв`язку із неправомірними діями КП "Київблагоустрій" у сумі 113 217,00 грн.; недоотриманих членських внесків у період з 26.12.2016 по 08.08.2017 р. у сумі 417 185,00 грн. Вказану шкоду позивач просить стягнути з КП "Київблагоустрій" на підставі ст. 1166, 1173 ЦК України.

Перевіряючи такі доводи позивача та вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Згідно зі ст. 22 ЦК України під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом зазначеної статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами Цивільного кодексу України відповідальність настає незалежно від вини.

Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Приписами статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, на відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статей 1173, 1174 ЦК України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державного органу та його посадової або службової особи.

З урахуванням наведених норм слід зазначити, що необхідною підставою для притягнення державного органу або органу місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

У даному спорі позивач посилається на протиправну поведінку працівників КП "Київблагоустрій" щодо демонтажу огорожі автостоянки за адресою: вул. Стальського, 29, оскільки такі дії та припис № 1620771 від 15.12.2016 р., на підставі якого був вчинений демонтаж, визнані протиправними рішенням адміністративного суду, а тому відповідач має відшкодувати завдану ОКА "Дружба" шкоду.

Проте, суд не погоджується з такими доводами позивача, виходячи з наступного.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України "Про благоустрій населених пунктів". Статтею 10 вказаного Закону до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів віднесено затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб). До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів.

Положеннями статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" унормовано, що елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, зокрема, малі архітектурні форми. Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм, зокрема, належать огорожі, ворота, ґрати. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Правила благоустрою міста Києва, які визначають правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, були затверджені рішенням Київської міської ради № 1051/1051 від 25.12.2008 (далі - Правила благоустрою).

Розміщення та утримання малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності визначено розділом 13 Правил благоустрою.

Так, відповідно до п. 13.1.1 Правил благоустрою розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально- культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності проводиться відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України "Про благоустрій населених пунктів", Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.94 № 198, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244 "Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", інших нормативно-правових актів, а також рішень Київської міської ради та розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). У разі якщо власник малої архітектурної форми або тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (особа, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) не провів демонтажу відповідно до абзацу першого цього пункту, демонтаж об`єкта здійснюється в порядку, встановленому пунктом 13.3 цих Правил (п. 13.2.3 Правил).

Пунктом 13.3.1 Правил благоустрою передбачено, що у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київблагоустрій" (далі - КП "Київблагоустрій") вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту. Малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності мають бути демонтовані протягом трьох днів з моменту отримання припису.

Протягом зазначеного у приписі строку власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) зобов`язаний за власний рахунок здійснити демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, демонтаж (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та провести відновлення порушеного благоустрою на місці їх розміщення (встановлення).

Відповідно до п. 13.3.2 Правил у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі.

Згідно з п. 13.3.3 Правил рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається, зокрема, Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до Положення про Департамент міського благоустрою виконавчого органу КМР (КМДА), затвердженого розпорядженням Київської міської ради від 27 січня 2011 року № 94, до повноважень Департаменту належить, у тому числі, здійснення контролю за станом благоустрою міста, а також контролю за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та Правил благоустрою міста Києва.

Відповідно до п. 6 Положення Департамент має право здійснювати у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо (п. 6.7), надавати відповідні доручення профільним структурним підрозділам, зокрема підпорядкованих комунальним підприємствам та контролювати їх виконання (п. 6.25).

Для проведення демонтажу, зокрема, малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі створюється комісія у складі представників Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та/або структурного підрозділу з питань контролю за благоустроєм районної в місті Києві державної адміністрації, Департаменту промисловості та розвитку підприємництва (у разі демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі), підприємства, яке здійснює демонтаж, перевезення, зберігання малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, представника поліції, власника (користувача або особи, яка здійснила розміщення (встановлення)) (у разі його присутності) (п. 13.3.3 Правил благоустрою м. Києва ).

Згідно з п. 20.2.1 Правил благоустрою м. Києва, якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою.

Таким чином, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради є контролюючим органом у сфері благоустрою міста та відповідно приймає рішення про демонтаж самовільно розміщених об`єктів, що порушують правила благоустрою міста.

У той же час, як свідчать матеріали справи, КП "Київблагоустрій" не приймало рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми (огорожі) за наслідками перевірки виконання вимог припису позивачем, а лише виконувало доручення Департаменту, якому воно підпорядковане, тобто КП "Київблагоустрій" є виконавцем рішень суб`єкта владних повноважень в межах своєї статутної діяльності.

У свою чергу, припис інспектора КП "Київблагоустрій" не є рішенням про демонтаж та підставою для демонтажу виявлених елементів, оскільки припис є запитом на отримання дозвільних документів. Діючим законодавством не передбачено виконання демонтажних робіт на підставі припису.

При цьому відповідач - КП "Київблагоустрій" не є ні органом державної влади, ні органом місцевого самоврядування у розумінні чинного законодавства України, а відповідно до свого статуту (п. 2.1, 2.2) воно є комунальним підприємством, що здійснює господарську діяльність на засадах повної самостійності, діє на принципах повного господарського розрахунку. Підприємство підпорядковане Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) з питань, визначених чинним законодавством та статутом, зокрема, щодо здійснення заходів, які забезпечують дотримання юридичними та фізичними особами правил благоустрою у м. Києві (розділ 3 статуту).

На підставі викладеного суд доходить висновку, що положення ст. 1173 - 1174 ЦК України не можуть бути застосовані до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оскільки відповідач не є суб`єктом заподіяння шкоди, передбаченої вказаними статтями. Спірні відносини у даному випадку регулюються загальними положеннями про відшкодування шкоди, визначеними ст. 1166 ЦК України.

Водночас, у контексті наведеної статті та з урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що в діях відповідача - КП «Київблагоустрій» відсутня така складова цивільного правопорушення, як протиправність дій.

Так судом вже встановлено, що рішення (доручення) № 668/12-16 від 22.12.2016 р. про демонтаж самовільно встановлених елементів благоустрою (автостоянки ОКА "Дружба") було прийняте Департаментом благоустрою, тобто не відповідачем. При цьому вказане рішення Департаменту на час спірних правовідносин було та на час розгляду справи залишається чинним.

Скасування припису інспектора КП "Київблагоустрій" № 1620771 від 15.12.2016 р. рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2018 р. у справі № 826/135/17, яке набрало законної сили, не має своїм наслідком скасування чи визнання протиправним зазначеного рішення Департаменту благоустрою. При цьому припис відповідача № 1620771 від 15.12.2016 р. був скасований судом з формальних підстав: у зв`язку із порушенням КП "Київблагоустрій" процедури оформлення та вручення припису позивачу - у приписі не було зазначено власника самовільно встановленої огорожі, не було повідомлено власника про складання припису, тобто по суті виявленого порушення правил благоустрою питання судом не розглядалось, зокрема, щодо наявності (відсутності) у власника документів на розміщення тимчасової огорожі автостоянки.

Разом з тим, ОКА "Дружба" під час розгляду даної справи не надало суду належних та допустимих доказів того, що позивач на відповідній правовій підставі користується земельними ділянками, на якій розташована автостоянка за адресою: вул. Стальського, 29 у Дніпровському районі міста Києва, що надає йому законне право розміщувати за вищевказаною адресою належне йому майно, у тому числі огорожу.

У той же час, станом на дату вчинення відповідачем дій з демонтажу огорожі вже існувало судове рішення (постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2016 р. у справі № 910/1755/16, залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2017 р.), яким було зобов`язано позивача демонтувати всі приміщення та майно за адресою вул. Стальського. 29. Отже, рішення Департаменту № 668/12-16 від 22.12.2016 р. є лише підтвердженням того факту, що демонтована частина огорожі є самовільно встановленим позивачем елементом благоустрою.

Надані позивачем заяви свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у яких вказані особи виклали пояснення з приводу відомих їм обставин з демонтажу огорожі 26.12.2016 р. на автостоянці за адресою: вул. Стальського. 29, а також електронні докази у вигляді фото та відеоматеріалів (CD диски), не спростовують висновків суду про відсутність неправомірної поведінки з боку відповідача під час вказаних дій.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивачем не доведена наявність такого елементу складу правопорушення, як неправомірність (протиправність) поведінки (дій) КП "Київблагоустрій" під час виконання рішення (доручення) Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища з демонтажу огорожі автостоянки по вул. Стальського. 29, а відтак - відсутня і вина відповідача у спірних правовідносинах.

Щодо наявності заподіяної ОКА "Дружба" шкоди у сумі 654 060,00 грн., що складається з вартості зламаних та вивезених працівниками КП "Київблагоустрій" 12 секцій огорожі у сумі 27 448,21 грн.; вартості матеріалів, затрачених на проведення робіт з відновлення та ремонту огорожі у сумі 21 801,37 грн.; вартості робіт по відновленню огорожі у сумі 3 539,42 грн.; послуг з охорони території автостоянки у сумі 70 000,00 грн.; пального для генераторів, затраченого під час зварювальних робіт, у сумі 869,60 грн.; послуг юридичної допомоги та супроводу судового процесу у зв`язку із неправомірними діями КП "Київблагоустрій" у сумі 113 217,00 грн.; недоотриманих членських внесків у сумі 417 185,00 грн., суд зазначає наступне.

Так, на підтвердження вартості зламаних та вивезених відповідачем 12 секцій огорожі у сумі 27 448,21 грн., позивач надав копію акта, складеного ОКА "Дружба" від 27.12.2016 р., у якому зазначено, що 26.12.2016 працівниками КП "Київблагоустрій" було демонтовано і вивезено в невідомому напрямку елементи інфраструктури автостоянки "Дружба", а саме: секції огорожі розміром 2 п.м. на 1,3 п.м. у кількості 12 штук, а також акт від 28.12.2016 р. виявлених пошкоджень для проведення інфраструктурних елементів австостоянки.

Однак, як було встановлено судом та вбачається з акту проведення демонтажу № 03-416-5 від 26.12.2016 р., КП "Київблагоустрій" 26.12.2016 р. було демонтовано 1 секцію огорожі (а не 12). При цьому, 27.12.2016 р. демонтаж КП "Київблагоустрій" не здійснювався з огляду на блокування позивачем робіт з демонтажу, що підтверджується актом КП "Київблагоустрій" про непроведення демонтажу від 27.12.2016 р.

Також у акті від 27.12.2016 р. позивач зазначив, що ним вже була відновлена огорожа, а тому наданий ОКА "Дружба" ще один акт від 28.12.2016 р. про виявлені додаткові пошкодження, що спричинили демонтажні роботи відповідача 26 та 27 грудня 2016 р., зокрема, пошкодження фасадної частини та покрівлі нежитлових підсобних приміщень, розукомплектування та пошкодження пожежних стендів, фасадної частини, навісу та огорожі будівлі й ремонтного боксу, не приймається судом у якості вірогідного доказу демонтажу 12 секцій огорожі.

Щодо висновку про вартість майна, складеного ЗАТ "Консалтингюрсервіс" на підставі укладеного 21.12.2016 р. із ОКА "Дружба" договору про виконання незалежної оцінки з визначення ринкової вартості будівель та споруд, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Стальського, 29, згідно з яким експерт визначив загальну вартість огорожі площею 561 м. п. у розмірі 641 602,00 грн., суд зазначає, що указаний висновок не є належним та вірогідним доказом розміру збитків, завданих позивачу, внаслідок часткового демонтажу огорожі.

Так, зі змісту експертного висновку вбачається, що метою оцінки було визначення ринкової вартості майна для бухгалтерського обліку ОКА "Дружба", тобто, оцінка здійснювалась стосовно усього майна позивача, а не окремо пошкодженого об`єкта (демонтованої огорожі), при цьому, сама демонтована частина огорожі експертом не досліджувалась, оскільки, як вказав сам позивач, вона була вивезена відповідачем.

Отже, визначена експертом вартість усієї огорожі у сумі 641 602,00 грн. станом на 31.12.2016 р., не може бути прийнята судом до уваги. За таких обставин вартість зламаних та вивезених працівниками КП "Київблагоустрій" 12 секцій огорожі на суму 27 448,21 грн., є недоведеною належними та вірогідними доказами.

Далі, на підтвердження спричиненої шкоди у вигляді сплаченої вартості матеріалів, затрачених на проведених робіт з відновлення вивезеної огорожі та ремонту зламаної та пошкодженої огорожі у сумі 21 801,37 грн., позивач посилається на долучені до позову копії видаткових накладних № 21 від 30.03.2017 р., № 83 від 04.04.2017 р., № 4626 від 05.04.2017 р., № 87 від 10.04.2017 р. на придбання будівельних матеріалів.

Однак, дослідивши надані докази, суд зазначає, що вказані накладні про закупівлю матеріалів були складені протягом березня-квітня 2017 р., у той час, як у акті позивача від 27.12.2016 р. зазначено, що роботи з відновлення огорожі у кількості 20 секцій були вже проведені та витрачені наступні матеріали: прут арматура діаметром 16мм у кількості 8 п.м., електроди діаметром 3 мм. в кількості 60 штук, дизельне паливо у кількості 19,5 літрів.

Також у матеріалах справи відсутні докази, що матеріали, закупівля яких здійснювалась відповідно до накладних № 21 від 30.03.2017 р., № 83 від 04.04.2017 р., № 4626 від 05.04.2017 р., № 87 від 10.04.2017 р. на суму 21 801,37 грн., були фактично оплачені позивачем та вони були використані саме для відновлення пошкодженої відповідачем огорожі.

Крім того, суд вважає безпідставними вимоги про відшкодування витрат пального у сумі 869,60 грн. для генераторів, необхідного для забезпечення зварювальних робіт, з метою відновлення пошкодженої огорожі, на підтвердження яких позивачем надано копію звітів про використання коштів № АО-26 від 29.12.2016 р., № АО-29.12.2016 р. та копії фіскальних чеків № 42 від 26.12.2016 р., № 13164 від 27.12.2016 р., оскільки позивачем не надано доказів, що закуплене 26.12.2016 р. та 27.12.2016 р. пальне використовувалось саме для виконання зварювальних робіт на пошкодженій огорожі, відсутні будь-які докази, які б підтверджували кількість використаного пального. При цьому, як вже зазначалось судом, у акті від 27.12.2016 р. позивач зазначав, що станом на дату складання цього акту (27.12.2016 р., тобто раніше) його працівники вже виконали відновлювальні роботи та витратили пального 19,5 літрів.

Так само суд вважає недоведеними вимоги позивача про відшкодування витрат на оплату штатним працівникам ОКА "Дружба" (завідувачу господарства та підсобному робітнику) додаткової роботи з відновлення пошкодженої огорожі у період з 26 по 27.12.2016 р., з 18 по 24.04.2017 р. та з 24 по 27.04.2017 р., у сумі 3 539,42 грн., на підтвердження чого позивач надав копії акту виконаних робіт штатними працівниками ОКА "Дружба" від 27.12.2016 р., акту про виявлення пошкоджень від 28.12.2016 р., службової записки бухгалтера ОКА "Дружба" від 28.04.2017 р., актів виконаних робіт штатними працівниками від 21.04.2017 р. та від 27.04.2017 р., оборотно-сальдової відомості нарахування заробітної плати завідувачу господарством ОСОБА_2 та підсобному робітнику ОСОБА_3 за грудень 2016 р. та квітень 2017 р.

У той же час, у матеріалах справи відсутні докази затвердження штатного розпису працівників ОКА "Дружба", укладення трудового договору ОКА "Дружба" з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , або інші докази, які б свідчили про розміри посадових окладів, надбавок, премій, інших виплат цим працівникам, що позбавляє суд можливості визначити дійсний розмір заробітної плати та додаткової оплати, а також періоду її здійснення, завідувачу господарством та підсобному робітнику (стосовно останнього відсутній і наказ про прийняття на роботу).

Щодо відшкодування оплати ОКА "Дружба" послуг з охорони території автостоянки за період з 27.12.2016 по 10.01.2017 р. у сумі 70 000,00 грн., на підтвердження чого позивачем надано копії договору про надання послуг з охорони від 27.12.2016 р., укладений ОКА "Дружба" з ТОВ "Каскад А", акти наданих послуг № 13 від 31.12.2016 р., № 1 від 10.01.2017 р., банківських виписок від 29.12.2016 р. та від 06.01.2017 р., платіжних доручень № 256 від 29.12.2016 р. та № 2 від 06.01.2017 р., суд зазначає наступне.

У акті обстеження стану технічної укріпленості об`єкта від 27.12.2016, складеного позивачем та ТОВ «Каскад А», зазначено, що 27 грудня 2016 року уповноважена особа виконавця в присутності представника замовника провела перевірку стану технічного укріплення об`єкта, і вважає, що наявні засоби контролю доступу, охоронна сигналізація та матеріальне-технічне оснащення відповідають вимогам укріпленості об`єкта. З викладеного слід дійти висновку, що станом на 27.12.2016 р. позивачем було відновлено демонтовану огорожу, тому застосування додаткових заходів з охорони об`єкту було здійснено на власний розсуд позивача.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємці мають право самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом (ст. 43 ГК України).

Згідно зі ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

Отже, витрати з оплати послуг охорони території автостоянки у грудні 2016 р. та січні 2017 р. на суму 70 000,00 грн. були здійснені позивачем на основі свого вільного вибору, а не у зв`язку з протиправністю дій відповідача, тому не можуть бути покладені на КП "Київблагоустрій".

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 113 217,00 грн., на підтвердження яких позивачем надано: копію адвокатського контракту № 14/09/2016 від 14.09.2016 р., укладеного між ОКА "Дружба" та Адвокатською компанією "Бірк і партнери", акти здачі-прийняття виконаних робіт № 751 від 28.02.2017 р., № 750 від 24.02.2017 р., № 762 від 27.03.2017 р., № 761 від 22.03.2017 р., № 775 від 16.05.2017 р., № 774 від 19.04.2017 р., 793 від 30.06.2017 р., розрахунок часу, витраченого для надання адвокатської допомоги ОКА "Дружба" у період з 03.01.2017 р. по 31.01.2017 р., у період з 01.02.2017 р. по 28.02.2017 р., у період з 03.03.2017 р. по 31.03.2017 р., у період з 03.04.2017 р. по 28.04.2017 р., копію банківської виписки станом на 29.12.2016 р., суд зазначає наступне.

Так, витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката є такими, що понесені особою у зв 'язку із реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи у суді. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом та їх не можна визнати збитками чи шкодою у розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

Отже, витрати, пов`язані із наданням правової допомоги (оплати послуг адвоката) не є тотожними реальним збиткам (грошовій вартості втраченого майна та додаткових витрат на його відновлення) та не набувають відповідних ознак унаслідок нереалізації права на їх відшкодування у передбаченому законом порядку.

Крім того, зі змісту наданих доказів в цій частині вбачається, що витрати на правову допомогу були понесені позивачем під час розгляду інших справ - господарської № 910/1755/16 за позовом КП "Київпастранс" до ОКА "Дружба" про усунення перешкод у користуванні земельними ділянками та адміністративної № 826/135/17 за позовом ОКА "Дружба" до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища та Комунального підприємства "Київблагоустрій" про визнання протиправним та скасування припису, а також кримінального провадження № 000332, а тому вказані витрати не можуть бути предметом розгляду даної справи. Також позивачем не надано належних доказів понесення таких витрат на суму 113 217,00 грн., оскільки з наявної банківської виписки станом на 29.12.2016 р. вбачається, що АК "Бірк і партнери" було сплачено кошти лише на суму 5 764,00 грн. за рахунком № 737 від 28.12.2016 р., який у матеріалах даної справи відсутній.

За таких обставин суд вважає, що немає підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 113 217,00 грн.

Щодо відшкодування недоотриманих членських внесків у період з 26.12.2016 по 08.08.2017 р. у сумі 417 185,00 грн., на підтвердження чого позивачем надано витяг з протоколу ОКА "Дружба" № 01/02-2016 від 13.02.2016 р., яким затверджені розміри членських внесків на 2016 рік, та оборотно-сальдову відомість по рахунку: облік заборгованості членів кооперативу з 26.12.2016 р. по 08.08.2017 р., суд зазначає, що такі вимоги також є необґрунтованими, оскільки демонтаж частини огорожі, котра була відновлена наступного дня, жодним чином не впливає на виконання зобов`язань членів кооперативу щодо сплати членських внесків протягом наступних восьми місяців.

Отже, за висновком суду позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту завдання ОКА "Дружба" матеріальної шкоди працівниками КП "Київблагоустрій" на загальну суму 654 060,00 грн. Відповідно відсутній і причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача, протиправність яких судом не встановлена, та наслідками, про які зазначав позивач.

Що стосується вимог ОКА "Дружба" про стягнення моральної шкоди на суму 250 000,00 грн., яку позивач обґрунтував втратою статусу надійної автостоянки, частковим припиненням надходжень членських внесків та ускладненням фінансового становища кооперативу, то суд їх вважає також недоведеними та безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням його майна; 3) у приниженні честі та гідності особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Звертаючись до суду з вимогою про відшкодування немайнової шкоди (моральної), позивач не надав суду належних, достовірних та вірогідних доказів порушення його прав, які б свідчили про приниження його честі, гідності, ділової репутації або наявності втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням його ділової репутації, внаслідок дій відповідача.

Отже, беручи до уваги встановлені у справі обставини та зроблені судом висновки, факт понесення позивачем моральної шкоди є непідтвердженим.

З урахуванням викладеного, оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявності усіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення для відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОКА "Дружба" задоволенню не підлягають.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає, що позовна давність застосовується лише за наявності порушення прав особи (п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів"). У даному випадку, зважаючи на той факт, що порушення прав та інтересів позивача cудом не встановлено, строк позовної давності не застосовується.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі відмови у задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу автостоянки "Дружба" до Комунального підприємства "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна казначейська служба України про стягнення шкоди, завданої незаконними діями, в сумі 904 060,00 грн.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошені його вступна та резолютивна частини в судовому засіданні 4 лютого 2021 року.

Повний текст рішення складений 22 лютого 2021 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.