ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.02.2021м. ДніпроСправа № 904/3106/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгова компанія "Білдінг", м. Київ

про заміну сторони виконавчого провадження у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест Строй", м. Київ

до Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у загальному розмірі 14 430 472,21 грн. за договорами будівельного підряду № 148/2018/148 від 14.06.2018 року, № 149/2018/149 від 14.06.2018 року, № 167/2018/167 від 21.06.2018 року, № 168/2018/168 від 21.06.2018 року, № 169/2018/169 від 21.06.2018 року, № 206/2018/206 від 13.07.2018 року, № 207/2018/207 від 13.07.2018 року.

Суддя Бєлік В.Г.

Секретар судового засідання Єпік А.М.

Представники:

від заявника: не з`явився;

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест Строй" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління заборгованість (з урахуванням зменшення позовних вимог) у загальному розмірі 14 430 472,21 грн. за договорами будівельного підряду № 148/2018/148 від 14.06.2018 року, № 149/2018/149 від 14.06.2018 року, № 167/2018/167 від 21.06.2018 року, № 168/2018/168 від 21.06.2018 року, № 169/2018//169 від 21.06.2018 року, № 206/2018/206 від 13.07.2018 року, № 207/2018/207 від 13.07.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду від 15.06.2020 року усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази сплати судового збору у розмірі 236 265,26 грн. та докази відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

17.08.2020 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 24.09.2019 року о 10:40 год.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2020 позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест Строй" основну заборгованість у розмірі 14 430 472,21 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмір 216 457,08 грн.

Представником ТОВ "Капітал Інвест Строй" 09.12.2020 направлено на адресу суду клопотання про повернення судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2020 року повернуто на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" Товариству з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест Строй" (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 4, офіс 4, ) надмірно сплачений судовий збір в розмірі 19 808,18 грн., перерахований згідно квитанції № 0.0..1 від 14.08.2020, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи № 904/3106/20.

23.12.2020 року на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2020 року видано наказ про примусове виконання.

01.02.2021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгова компанія "Білдінг Солюшнз" надійшла заява № 04-21/БТК від 27.01.2021 року про заміну стягувача за наказом про примусове виконання від 23.12.2020 року у справі №904/3106/20 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест Строй" (ідентифікаційний код 35215323, місцезнаходження: 04074, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 4, офіс 4) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгова компанія "Білдінг Солюшнз" (ідентифікаційний код 43314090, місцезнаходження: 01021, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 16 А).

Заявник, позивач та відповідач у судове засідання призначене для розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгова компанія "Білдінг", дослідивши наявні у справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.45 Господарського процесуального кодексу України позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Частинами 1-3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України передбачено. що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч.1 ст. 334 Господарського процесуального кодексу).

Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво може здійснюватись і при заміні боржника або кредитора в зобов`язанні (статті 513, 520 Цивільного кодексу України). При цьому, згідно з Цивільним кодексом України такий договір про заміну сторони в зобов`язанні повинен бути укладений в такій же самій формі, що і первісне зобов`язання.

З матеріалів справи убачається, що 11 січня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест Строй" (далі - Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгова компанія "Білдінг" (далі - Новий кредитор) був укладений договір № 000121 про відступлення прав вимоги.

Сторонами узгоджено, що за цим Договором Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор приймає на себе право грошової вимоги щодо отримання оплати вартості виконаних будівельних робіт від замовника, що належить Первісному кредиторові, та стає кредитором за:

- Договором підряду № 148/2018/148 від 14.06.2018 року;

- Договором підряду № 149/2018/149 від 14.06.2018 року;

- Договором підряду № 167/2018/167 від 21.06.2018 року;

- Договором підряду № 168/2018/168 від 21.06.2018 року;

- Договором підряду № 169/2018/169 від 21.06.2018 року;

- Договором підряду № 206/2018/206 від 13.07.2018 року;

- Договором підряду № 207/2018/207 від 13.07.2018 року, що укладені між Східним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням (надалі - "Боржник"), як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест Строй", як генпідрядником (надалі разом - Договори підряду), заборгованість за якими стягується згідно з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2020 року у справі № 904/3106/20, за позовом ТОВ "Капітал Інвест Строй" до Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління про стягнення заборгованості (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2. договору, Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов`язань з оплати вартості виконаних робіт за Договорами підряду в сумі 14 646 884,30 грн. (чотирнадцять мільйонів шістсот сорок шість тисяч вісімсот вісімдесят чотири гривні 30 коп.), що в включає в себе 14 430 472,21 грн. (чотирнадцять мільйонів чотириста тридцять тисяч чотириста сімдесят дві гривні 21 коп.) - суму основного боргу та 216 457,08 грн. (двісті шістнадцять тисяч чотириста п`ятдесят сім гривень 08 коп.) - витрати по сплаті судового збору, згідно з рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2020 року у справі № 904/3106/20 (надалі - Право грошової вимоги).

З моменту підписання цього Договору до Нового кредитора переходить зазначене у п. 1.2. Договору право вимоги в обсязі та на умовах, що існують станом на момент укладення цього Договору (п. 1.3. договору).

Згідно п. 1.4 договору, право грошової вимоги підтверджується Договорами підряду, а також: рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2020 року у справі 904/3106/20 за позовом ТОВ "Капітал Інвест Строй", до Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління, про стягнення заборгованості; наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 року у справі 904/3106/20, актами приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що Первісний кредитор повинен передати Новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються за цим Договором, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Фактичне виконання Новим кредитором грошових зобов`язань за відступлення права вимоги за договором є визначальним для заміни сторони у виконавчому провадженні, оскільки за частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.01.2020 у справі № 916/2286/16.

Можливість відступлення права вимоги є властивістю суб`єктивного зобов`язального права.

У постановах Верховного Суду України від 05.07.2017 у справах №6-459цс-17, №752/8842/14-ц та Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №756/9788/15-ц викладено такий правовий висновок:

"Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (стаття 513 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.".

Зі змісту рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2020 року вбачається, що з з Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Феодосійська, буд. 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест Строй" (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 4, офіс 4, ) основну заборгованість у розмірі 14 430 472,21 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмір 216 457,08 грн.

Відповідно до умов договору № 000121 про відступлення права вимоги від 21.01.2021, ТОВ "Капітал Інвест Строй" передав ТОВ "Будівельно-торгова компанія "Білдінг" права вимоги, зокрема заборгованість за договорами підряду № 148/2018/148 від 14.06.2018 року, № 149/2018/149 від 14.06.2018 року; № 167/2018/167 від 21.06.2018 року, № 168/2018/168 від 21.06.2018 року, № 169/2018/169 від 21.06.2018 року, № 206/2018/206 від 13.07.2018 року, з у розмірі 14 646 884,30 грн.

Водночас, ТОВ "Капітал Інвест Строй" залишилося стягувачем за наказом господарського суду від 23.12.2020 року у справі № 904/3106/20 відносно стягнення з відповідача суми судового збору у розмірі 216 457,08 грн.

Враховуючи наведене, господарський суд не вбачає підстав для вилучення з участі у справі ТОВ "Капітал Інвест Строй" та здійснення процесуального правонаступництва позивача в цій частині.

Зі змісту норм Цивільного кодексу випливає, що за загальним правилом, будь-яке зобов`язальне право вимоги може бути відступлене кредитором іншій особі; недопустимість відступлення права вимоги в силу сутності зобов`язання або через пряму заборону закону є винятком.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).

Обмеження щодо заміни кредитора у зобов`язанні може бути встановлено договором або законом (ч. 3 ст. 512 ЦК). Зазвичай такі обмеження спрямовані на усунення ризиків, пов`язаних із переходом прав вимоги до іншої особи, яка не є стороною за первісним договором.

Цивільний кодекс встановлює загальне правило про принципову можливість переходу права кредитора від однієї особи до іншої як в порядку загального (універсального) правонаступництва, так і в порядку правонаступництва в окремому правовідношенні (сингулярного правонаступництва). В ч. 1 ст. 512 ЦК України ці види правонаступництва розглядаються як самостійні підстави заміни кредитора у зобов`язанні. Отже, заміна кредитора у зобов`язанні є родовим поняттям щодо передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 516 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Обов`язок сплатити судовий збір за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, не є за своє суттю цивільним чи господарським зобов`язанням, і включається до складу судових витрат, а не до предмету і ціни позову (саме які виникають з цивільних та господарських правовідносин), і, відповідно, його процесуальний розподіл судом за результатами вирішення господарського спору між сторонами процесу в межах "позивач-відповідач" не є виникненням саме господарського чи цивільного зобов`язання в межах "кредитор-боржник".

Статття 512 Цивільного кодексу України передбачає, що заміну кредитора саме у цивільному або господарському зобов`язанні.

Заміна кредитора у зобов`язанні, як і саме зобов`язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, в тому числі, щодо стягнення/відшкодування судового збору, характеру цивільно-правових не мають.

При цьому слід брати до уваги те, що в ЦК України термін "зобов`язання" вживається в різних значеннях і не збігається змістовно з поняттям "договір".

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Дозволяючи заміну сторони (як універсальне, так і сингулярне правонаступництво) на стадії виконавчого провадження у встановленому порядку, законодавець визнає, що вона як така не суперечить публічним інтересам у сфері судочинства та приватним інтересам сторін.

Правова оцінка законності відступлення права вимоги на стадії виконання судового рішення про стягнення грошей має ґрунтуватися на тому, що: будь-які ризики для боржника, пов`язані із відступленням права вимоги за грошовим зобов`язанням та стягненням відповідних сум як санкцій за його порушення, відсутні, оскільки вимога є безспірною в силу рішення суду, що набрало законної сили; обмеження права кредитора на вільне розпорядження своїм безспірним правом вимоги в статусі стягувача у публічно-правових відносинах виконавчого провадження не відповідає вимогам справедливості, розумності та добросовісності, які в зобов`язальному праві відіграють першорядне значення, що прямо випливає зі змісту ч. 3 ст. 509 ЦК України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Воля боржника за грошовим зобов`язанням на стадії застосування до нього заходів примусового виконання (наприклад, у вигляді арешту, примусового стягнення належних боржникові грошових сум та їх зарахування державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби) не має будь-якого юридичного значення. В ситуації, коли відбувається фактичне виконання обов`язку боржника у примусовому порядку, боржник не має і не може мати суб`єктивного права або інтересу щодо грошових сум, присуджених для сплати на користь кредитора. У випадку, коли судовим рішенням підтверджено наявність боргу і державною виконавчою службою здійснюються відповідні дії, кредитор наділяється правом використати публічно-правовий інститут (виконавче провадження) для реального відновлення його порушеного права. Оскільки на стадії примусового виконання судового рішення до боржника застосовуються заходи юридичної відповідальності, отже, навіть теоретично волевиявлення (згода) боржника щодо переходу прав кредитора у грошовому зобов`язанні до іншої особи (якщо це і передбачено умовами договору) не може вплинути на виконання судового рішення на користь нового стягувача (цесіонарія).

Договір № 000121 про відступлення права вимоги від 21.01.2021, предметом якого, зокрема, є вимога за договорами підряду № 148/2018/148 від 14.06.2018 року, № 149/2018/149 від 14.06.2018 року; № 167/2018/167 від 21.06.2018 року, № 168/2018/168 від 21.06.2018 року, № 169/2018/169 від 21.06.2018 року, № 206/2018/206 від 13.07.2018 року; та заміна кредитора за вказаними договорами, укладено після прийняття господарським судом рішення у даній справі.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Щодо досліджуваної справи, то докази виконання рішення господарського суду в матеріалах останньої відсутні.

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених обставин справи господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни стягувача у наказі Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 року у справі № 904/3106/20, щодо стягнення основної заборгованості у розмір 14 430 472,21, право вимоги стягнення яких з боржника було передано ТОВ "Будівельно-торгова компанія "Білдінг", оскільки заміна стягувача можлива лише на ті суми, які були постановлені до стягнення за рішенням суду та передані новому кредитору за відповідним договором.

Крім того, сплата судового збору взагалі не є зобов`язанням в розумінні положень ст.509 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим, не могла бути предметом відступлення вимоги за договором № 000121 від 21.01.2021 року

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2020 у справі № 912/1693/14, у постановах Верховного суду від 28.03.2018 у справі № 906/110/16, від 05.04.2018 у справі № 923/607/16, від 27.03.2019 у справі № 910/386/17, 16.04.2019 у справі № 910/377/17, від 13.05.2019 у справі № 916/106/15-г.

В решті в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгова компанія "Білдінг" слід відмовити.

З урахуванням викладеного, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгова компанія "Білдінг" про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгова компанія "Білдінг" про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити частково.

Замінити сторону виконавчого провадження стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Інвест Строй" (04074, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 4, офіс 4, ) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгова компанія "Білдінг" (01021, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 16 А, ) за наказом Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 року у справі № 904/3106/20 в частині стягнення з Східного територіального квартирно-експлуатаційного управління (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Феодосійська, буд. 13, ) основного боргу у розмірі 14 430 472,21 грн.

В решті в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгова компанія "Білдінг" - відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття - 18.02.2021 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 22.02.2021 року.

Суддя В.Г. Бєлік