ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. Справа№ 925/194/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Гуньці О.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 04.02.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 15.04.2019

у справі №925/194/19 (суддя Дорошенко М.В. )

за позовом Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в особі Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Главшляхбуд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради

про стягнення 1 735 444,77 грн.

В судовому засіданні 04.02.2021 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.04.2019 позов Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Главшляхбуд" про стягнення 11735444,77 грн. залишено без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Суд дійшов висновку, що у даному випадку немає передбачених законом виключних підстав для представництва прокурором інтересів держави, а тому й немає підстав для розгляду справи по суті, оскільки за змістом ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом норм матеріального права (ст. 131-1 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»), порушенням норм процесуального права (ст.ст. 53, 86, 226, 237 ГПК України), що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до ст. 280 ГПК України є підставою для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Прокурор вказує, що суд самоусунувшись від розгляду спору по суті, залишив позов без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, зазначивши в ухвалі, що у прокурора відсутні законні підстави для представництва інтересів держави, а тому позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Прокурор вважає, що суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду внаслідок невірного тлумачення змісту ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Вказує, що в даному випадку прокурор звернувся до суду у зв`язку зі здійсненням захисту державних інтересів уповноваженим органом в особі Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради неналежним чином. Неналежний захист позивача виражається в активній поведінці Департаменту, оскільки останнім вживались заходи щодо повернення невикористаного авансу за договором №266 від 29.06.2016 шляхом направлення ТОВ "Главшляхбуд" претензії №427/04-10 від 26.09.2018, а також безпосереднього звернення до органів прокуратури з відповідним листом, у якому уповноважена особа просить вчинити дії, спрямовані на усунення порушень законодавства, через відсутність змоги сплатити судовий збір, розмір якого є значним та становить 26 031, 67 грн., та унеможливлює належне виконання власних повноважень.

На думку прокурора, обраний Департаментом спосіб захисту інтересів держави був неналежним, оскільки вказаний комплекс заходів не був дієвим, достатнім, ефективним та не сприяв поверненню коштів до міського бюджету.

Звертає увагу, що строк виконання робіт за договором №266 від 29.06.2016 встановлений до 30.04.2018, відповідно строк позовної давності для стягнення штрафних санкцій з ТОВ "Главшляхбуд" закінчується 30.04.2019.

Прокурор зазначає, що з метою надання Департаменту часу для самостійного звернення до суду, 10.10.2018 було скеровано лист №166-15672, в якому повідомлялось про намір прокуратури звернутись до суду з позовом про стягнення неповернутого авансу та штрафних санкцій, проте, упродовж чотирьох місяців з дня направлення вказаного листа уповноваженим органом не вжито заходів з метою звернення до суду, а тому 18.02.2019 прокурор звернувся з даним позовом до суду, оскільки зволікання з боку Департаменту щодо подання позову мало б наслідком пропущення строку позовної давності та унеможливило б у подальшому стягнення вищевказаних штрафних санкцій по спірному договору.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача заперечує проти задоволення апеляційної скарги, просить її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, зазначаючи, що прокурором не доведена участь у даній справі, а дії прокурора не відповідають ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Вказує про помилковість та безпідставність посилання прокурора на те, що його дії спрямовані на усунення порушень чинного законодавства і відсутність коштів у Департаменту на сплату судового збору, оскільки відповідно до рішення Черкаської міської ради №2-3735 від 24.01.2019 «Про міський бюджет на 2019 рік» на сплату судового збору передбачено 2 174 100, 00 грн. Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради є структурним підрозділом Черкаської міської ради і в змозі виконувати функції, покладені на нього територіальною громадою.

Зазначає, що з переписки між прокурором та Департаментом житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради слід дійти висновку, що Департамент не звертався до Черкаської міської прокуратури щодо представництва даного органу в суді в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» з метою захисту інтересів держави в особі Департаменту, яким до даної переписки вживались всі заходи щодо повернення (стягнення) коштів, які були перераховані ТОВ "Главшляхбуд".

У поясненнях по справі прокурор спростовує твердження відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, вказуючи, що в даному випадку прокурор, захищаючи інтереси держави в суді, не порушує принципи господарського судочинства та не перешкоджає засадам рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки кожен учасник користується правами, наданими ГПК України без будь - яких обмежень, в тому числі щодо змагальності сторін.

Наголошує, що за результатами розгляду листа №401/04-10 від 17.09.2018, надісланого Департаментом прокуратурі, на підставі Закону України «Про прокуратуру», яким визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, з метою встановлення наявності підстав для представництва саме прокурором державних інтересів у суді, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», до органу, уповноваженого на здійснення функцій у спірних правовідносинах, яким є Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, надсилалися відповідні запити та листи про надання інформації та документів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №925/194/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 20.06.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2019 апеляційне провадження у справі № 925/194/19 зупинено до розгляду Великою Палатою Верхового Суду справи № 587/430/16-ц.

З огляду на надходження до Північного апеляційного господарського суду від Заступника прокурора міста Києва та від Заступника прокурора Черкаської області клопотань про поновлення апеляційного провадження у даній справі, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2019, справу №925/194/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Разіної Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2019 зазначені клопотання прийняті до свого провадження вищевказаною колегією суддів.

Іншою ухвалою від 25.07.2019 у даній справі суд апеляційної інстанції відмовив у задоволенні клопотань прокуратури, справу залишено у стані зупинення до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №587/430/16-ц.

20.09.2019 від Заступника прокурора міста Києва на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про поновлення провадження у даній справі, яке судом апеляційної інстанції визнано необґрунтованим і у його задоволенні відмовлено, про що постановлено ухвалу від 30.09.2019.

У зв`язку з оприлюдненням 30.09.2019 в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, ухвалою від 23.10.2019 Північний апеляційний господарський суд поновив апеляційне провадження у даній справі та призначив її до розгляду на 11.11.2019.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.11.2019, у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці, справу №925/194/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.

Новоутвореною колегією суддів апеляційну скаргу прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено на 13.01.2020.

10.01.2020 від представника ТОВ "Главшляхбуд" надійшла заява про зупинення провадження у справі №925/194/19 до прийняття Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №912/2385/18 у подібних правовідносинах, яка ухвалою апеляційного господарського суду від 13.01.2020 задоволена, апеляційне провадження у справі № 925/194/19 за апеляційною скаргою Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 15.04.2019 зупинено до прийняття рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №912/2385/18.

03.06.2020 від прокурора міста Києва надійшло клопотання від 03.06.2020 №05/2/3-5189-19 (в порядку ст. 230 ГПК України) про поновлення апеляційного провадження у справі №925/194/19.

Ухвалою від 04.06.2020 Північним апеляційним господарським судом клопотання прокурора міста Києва залишено без задоволення, оскільки станом на зазначену дату повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №912/2385/18 не опубліковано.

28.07.2020 від прокурора прокуратури міста Києва О. Вівдиченко надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, яке мотивоване тим, що на офіційній веб-сторінці Верховного Суду міститься інформація про розгляд Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18 та прийняття рішення, а також вказано, що повний текст постанови від 26.05.2020 розміщено у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020, у зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. у відпустці, справу №925/194/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Яковлєва М.Л. та Коробенка Г.П.

Вищезазначеною колегією суддів при перевірці доводів прокурора встановлено, що 20.07.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 у справі №912/2385/18.

Отже за результатами розгляду судом апеляційної інстанції клопотання прокурора ухвалою від 06.08.2020 його задоволено, поновлено апеляційне провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 17.09.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.09.2020 заяву головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А. про самовідвід від розгляду апеляційної скарги Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 15.04.2019 у справі №925/194/19 задоволено.

Матеріали справи №925/194/19 передано на повторний автоматизований розподіл відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Буравльов С.І., судді Андрієнко В.В., Калатай Н.Ф.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 у зв`язку з перебуванням судді Буравльова С.І. на лікарняному більше чотирнадцяти днів для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 відкрито апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 03.12.2020.

03.12.2020 розгляд справи №925/194/19 не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці.

Після виходу судді Михальської Ю.Б. з відпустки, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 розгляд справи призначено на 04.02.2021.

Прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції 04.02.2021 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній та поясненнях по справі, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 04.02.2021 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання апеляційної інстанції 04.02.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини їх неявки суду невідомі.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представників позивача та третьої особи обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників апеляційного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Черкаської області в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Главшляхбуд" про стягнення 1846140,35 грн. заборгованості за договором №266 від 29.06.2016 та додатковими угодами до нього, у тому числі 1000000,00 грн. невикористаної суми авансу, 19000,00 грн. інфляційних нарахувань, 673396,79 грн. пені та 153743,56 грн. штрафу.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем зобов`язань за укладеним між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, позивачем та відповідачем договором №266 на виконання роботи з капітального ремонту вулиці Смілянської (від вул. 30 років Перемоги до меж міста) в м. Черкаси, що проявилося у невиконанні відповідачем передбачених вказаним договором та додатками до нього на 2018 рік робіт і у неповерненні позивачу невикористаної відповідачем суми авансу.

Відповідач заперечив проти позову, пославшись на неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором №266 від 29.06.2016 та додатковими угодами до нього, невідповідність розрахунку стягуваної суми пені вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України та недоведеність прокурором підстав здійснення ним представництва інтересів держави в суді.

Заявою №161-4197вих19 від 03.04.2019 прокурор зменшив розмір позовних вимог з 1846140,35 грн. до 1735444,77 грн. за рахунок зменшення стягуваної суми пені з 673396,79 грн. до 562701,21 грн., яка була прийнята судом першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.04.2019 позов Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Главшляхбуд" про стягнення 11735444,77 грн. залишено без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Суд дійшов висновку, що у даному випадку немає передбачених законом виключних підстав для представництва прокурором інтересів держави, а тому й немає підстав для розгляду справи по суті, оскільки за змістом ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом правових підстав для представництва.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", яка визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц зазначила, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 зазначила, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 зазначено, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Звертаючись з позовом, прокурор зазначає, що Черкаською місцевою прокуратурою вивчено стан дотримання вимог чинного законодавства у сфері використання бюджетних коштів під час будівництва автомобільних доріг у місті Черкаси та встановлено, що 29.06.2016 між Департаментом економіки та розвитку Черкаської міської ради, Департаментом житлово - комунального комплексу Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Главшляхбуд" укладено договір на виконання робіт №266.

Прокурор зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Главшляхбуд" як підрядником не виконано умови даного договору та не повернуто невикористану суму авансу у розмірі 1 000 000,00 грн.

Прокурор доводить, що відповідно до п.п. 7.2, 7.3 договору з ТОВ "Главшляхбуд" на користь Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради підлягають стягненню невикористані відповідачем кошти авансу в сумі 1 000 000,00 грн., 19 000, 00 грн. інфляційних втрат, 153 743, 56 грн. штрафу, 562 701,21 грн. пені.

У даній справі прокурор обґрунтував порушення інтересів держави протиправним використанням відповідачем бюджетних коштів, а необхідність захисту цих інтересів держави - необхідністю припинення порушення відповідачем прав держави в особі позивача на бюджетні кошти і компенсації витрат, що виникли у зв`язку з порушенням цих прав.

Органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, і відповідно позивачем, прокурор визначив Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради як учасника договору №266 від 29.06.2016 і розпорядника коштів місцевого бюджету.

Наявність підстав для представництва інтересів держави у спірних правовідносинах прокурор у позовній заяві обґрунтував невжиттям позивачем заходів, спрямованих на стягнення з відповідача невикористаного і неповернутого ним авансу та штрафних санкцій за договором від 29.06.2016 №266, а у відповіді на відзив - неналежним здійсненням позивачем захисту інтересів держави таким не дієвим, не достатнім та не ефективним заходом як пред`явленням відповідачу претензії від 26.09.2018, а також зверненням позивача до органів прокуратури з проханням вчинити дії, спрямовані на усунення порушень законодавства у спірних правовідносинах, оскільки позивач не в змозі сплатити судовий збір, розмір якого перевищує 20 тис. грн. Також прокурор у відповіді на відзив зазначив, що обраний позивачем неналежний спосіб захисту інтересів держави та зволікання зі зверненням до суду могло призвести до пропущення строку позовної давності і неможливості стягнення штрафних санкцій за договором від 29.06.2016 №266.

На думку прокурора, суспільний інтерес відображається у протиправному використанні бюджетних коштів.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів становлять суспільний інтерес, а тому їх неповернення за договором негативним чином впливає на місцевий бюджет, а також унеможливлює їх використання для розвитку благоустрою м. Черкаси.

Окрім того, бюджетна система України побудована на принципі єдності, який передбачає єдині засади функціонування (співвідношення та взаємодії) різних видів бюджетів як елементів єдиної бюджетної системи України. Єдність бюджетної системи дозволяє проводити єдину соціальну й економічну політику в країні.

Листом №401/04-10 від 17.09.2018 Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради просив Черкаську місцеву прокуратуру відкрити кримінальне провадження по факту неповернення ТОВ "Главшляхбуд" невикористаної суми авансу за договором №266 від 04.04.2018.

За результатами розгляду листа №401/04-10 від 17.09.2018, надісланого Департаментом прокуратурі, на підставі Закону України «Про прокуратуру», яким визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, з метою встановлення наявності підстав для представництва саме прокурором державних інтересів у суді, в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», до органу уповноваженого на здійснення функцій у спірних правовідносинах, яким є Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, надсилалися відповідні запити та листи про надання інформації та документів, зокрема, №176-395-18 від 26.09.2018, №176-395-18 від 24.09.2018.

Прокурор зазначає, що з метою надання Департаменту часу для самостійного звернення до суду, 10.10.2018 було скеровано лист №166-15672, в якому повідомлялось про намір прокуратури звернутись до суду з позовом про стягнення неповернутого авансу та штрафних санкцій, проте, упродовж чотирьох місяців з дня направлення вказаного листа уповноваженим органом не вжито заходів з метою звернення до суду, а тому 18.02.2019 прокурор звернувся з даним позовом до суду, оскільки зволікання з боку Департаменту щодо подання позову, мало б наслідком пропущення строку позовної давності та унеможливило б в подальшому стягнення вищевказаних штрафних санкцій по спірному договору.

На виконання листа прокуратури №166-15672 від 10.10.2018 Департамент житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради надав прокуратурі розрахунки штрафних санкцій відповідно до п. 7.2 договору №266 від 29.06.2016 (листами №22703-01-21 від 10.12.2018, №24951-01-21 від 20.12.2018).

На виконання листів прокуратури №166-15672вих.18 від 10.10.2018 та №166-169-966вих. 18 від 02.11.2018 щодо надання банківських реквізитів та розрахунків позивач повідомив прокурора про банківські реквізити для стягнених коштів з ТОВ "Главшляхбуд" за неповернення авансу в розмірі 1 млн. грн. за договором №266 (лист №20045-01-21 21446-01-21 від 21.11.2018).

Звернення прокурора до суду спрямоване на дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про повернення відповідачем невикористаної частини авансових коштів, які є бюджетними.

ЄСПЛ звертав увагу на те, що підтримка, яка надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (рішення від 15.01.2009 у справі «Менчинська проти Росії»).

Відповідно до частини 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля.

На думку ЄСПЛ, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (пункт 39 рішення у справі "C.G. та інші проти Болгарії" ("C. G. and Others v. Bulgaria", заява № 1365/07), "Олександр Волков проти України" ("Oleksandr Volkov v. Ukraine", заява № 21722/11).

За таких обставин, враховуючи звернення прокурора до компетентного органу та нездійснення позивачем упродовж тривалого часу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, не звернення до суду із відповідним позовом протягом тривалого часу, колегія суддів погоджується із доводами, наведеними прокурором у апеляційній скарзі, про те, що у даному випадку прокурором обґрунтовано наявність підстав для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради, тому висновки суду про залишення позову без розгляду є помилковими, а відтак - оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Місцевий господарський суд допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про залишення позову без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Доводи прокурора знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, натомість заперечення відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегією суддів відхиляються з огляду на вищевикладене.

Усні заперечення представника відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції щодо повноважень прокурора Кузьміної К.Г. представляти інтереси прокуратури на стадії апеляційного оскарження, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України органи прокуратури здійснюють представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Частиною 3 ст. 53 ГПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Статус прокурора визначено у ст. 15 вказаного вище Закону України «Про прокуратуру», частиною другою якої передбачено також, що прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає в прокуратурі.

Як роз`яснив Конституційний Суд України в рішенні № 3-рп/99 від 08 квітня 1999, представництво прокуратурою України інтересів держави в суді є одним із видів представництва в суді. За правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки. Представництво прокурором інтересів держави в суді відрізняється від інших видів представництва рядом специфічних ознак: складом представників та колом суб`єктів, інтереси яких вони представляють, обсягом повноважень, формами їх реалізації.

Отже, прокурор діє не від імені органу прокуратури як юридичної особи, а виключно від імені держави.

З матеріалів справи вбачається, що Заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури в особі Департаменту житлово-комунального комплексу Черкаської міської ради в інтересах держави, як це передбачено у ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Главшляхбуд" про стягнення 1 735 444,77 грн.

В судові засідання у справі як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції з`являлись прокурори, які діяли, відповідно до службового посвідчення.

Прокурор Кузьміна К.Г. на підтвердження своїх повноважень надала службове посвідчення №058254 від 01.12.2020.

Відповідно до Положення про службове посвідчення прокурора, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 134 від 05 квітня 2016, службове посвідчення прокурора є офіційним документом, який засвідчує належність посадової особи до системи прокуратури України, підтверджує її посаду, а також повноваження, визначені законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №704/1233/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що було зроблено скаржником та не спростовано відповідачем.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури з підстав, викладених в ній, підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Черкаської області від 15.04.2019 у справі №925/194/19, прийнята з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції з направленням матеріалів справи до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги прокурором підлягають розподілу господарським судом, який приймає рішення за результатами розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 15.04.2019 у справі №925/194/19 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 15.04.2019 у справі №925/194/19 скасувати.

3. Матеріали справи №925/194/19 направити до Господарського суду Черкаської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено 19.02.2021.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко