ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3126/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Ісак Д.П.

розглянувши справу №916/3126/20

За позовом: Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ (68001, м. Чорноморськ, вул. Праці, 6; код 01125672)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 2 літера А, офіс 17; )

Про стягнення 1523145,10 грн.

Представники:

від позивача: Саєвська Т.П., самопредставництво

від відповідача: Оплачко В.О., адвокат за ордером

Встановив: Позивач Державне підприємство „Морський торговельний порт „Чорноморськ звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн про стягнення 1523145,10 грн.

Позовні вимоги Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ обґрунтовано неналежним виконанням з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору про перевантаження імпортної та транзитної автотехніки №20/ит від 30.01.2020р. та направлено на стягнення основного боргу у розмірі 1433033,00 грн., пені у розмірі 72522,27 грн. та 3% річних у розмірі 17589,83 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.11.2020р. прийнято позовну заяву Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3126/20. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "30" листопада 2020 р. о 12:15. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 30.11.2020р. о 12:15.

23.11.2020р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн надійшов відзив на позовну заяву.

23.11.2020р. до суду від відповідача надійшло клопотання, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн просило суд справу №916/3126/20 передати на розгляд до Господарського суду м. Києва.

У судовому засіданні, яке відбулось 23.12.2020р., судом було оголошено протокольну ухвалу про відмову у задоволенні вказаного клопотання відповідача.

30.11.2020р. до суду позивачем було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.11.2020р. відкладено підготовче засідання на "23" грудня 2020р. о 16:00. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 23.12.2020р. о 16:00. Запропоновано позивачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати відповідачу відповідь на відзив, оформлену з урахуванням вимог, встановлених ст.166 ГПК України, в строк до 15.12.2020р.

16.12.2020р. до суду Товариством з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн було подано клопотання про витребування доказів, відповідно до якого відповідач просив суд витребувати від Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ інформацію про наявність або відсутність на зберіганні у Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ автомобілів в загальній кількості 211 штук, які були передані Товариству з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн, в разі відсутності автомобілів на зберіганні, надати завірені копії документів, які підтверджують передачу (повернення) автомобілів від Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ до Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн та/або будь-якій іншій фізичній/юридичній особі.

Також, 16.12.2020р. до суду відповідачем було подано клопотання про залучення третьої особи без самостійних вимог, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн просило суд залучити в якості третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю „Жефко Україна.

01.02.2021р. судом було залишено клопотання відповідача про витребування доказів без задоволення, оскільки позивачем були надані докази та документи, з відповідними письмовими пояснення на спростування обґрунтованості та необхідності задоволення поданого відповідачем клопотання.

Також клопотання щодо залучення Товариства з обмеженою відповідальністю „Жефко Україна за участі у справі в якості третьої особи було залишено без задоволення, судом було зазначено, що рішення суду у даній справі не може вплинути на права та обов`язки Товариства з обмеженою відповідальністю „Жефко Україна, у зв`язку з чим відсутні підстави щодо залучення зазначеного відповідачем товариства до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.12.2020р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/3126/20 на 30 днів до 03.02.2021р. Відкладено підготовче засідання на "20" січня 2021р. о 12:45. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 20.01.2021р. о 12:45.

19.01.2021р. до суду позивачем були надані пояснення з відповідними доказами.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.01.2021р. відкладено підготовче засідання на "01" лютого 2021р. о 09:30. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 01.02.2021р. о 09:30. Запропоновано відповідачу ознайомитись з документами, наданими позивачем 19.01.2021р. та надати письмові пояснення стосовно клопотання про витребування доказів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.02.2021р. закрито підготовче провадження у справі № 916/3126/20. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "17" лютого 2021р. о 10:30.

03.02.2021р. за вх. №3095/21 до суду надійшла заява від представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн вх.№3095/21 від 03.02.2021р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено та проведення судового засідання "17" лютого 2021 року о 10:30 в режимі відеоконференції здійснено за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (за вебпосиланням: vkz.court.gov.ua).

16.02.2021р. до суду позивачем було подано пояснення.

17.02.2021р. судом було оголошено перерву по справі до 18.02.2021р. о 12:40. у режимі відеоконференції поза приміщення суду.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідач заперечує проти заявлених вимог позивача в повному обсязі та просить суд відмовити в їх задоволенні.

У судовому засіданні 18.02.2021 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 25.02.2021р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив.

30.01.2020р. між Державним підприємством „Морський торговельний порт „Чорноморськ (Підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн (Експедитор) було укладено Договір про перевантаження імпортної і транзитної автотехніки № 20/ит (далі - Договір), за умовами якого підприємство вивантажує із суден типу РО-РО завезену Експедитором, у погоджених з Підприємством об`ємах, кількість вантажу, виділяє складську площу для зберігання та здійснює зберігання вантажу Експедитора, навантажує в залізничні вагони і/або автотранспорт та документально оформлює імпортну і транзитну авто техніку, обладнання в ящиках та не упаковане, а Експедитор планує до перевантаження 9000 одиниці авто техніки, 400 тонн обладнання в ящиках та не упаковане та зобов`язується оплатити надані йому Портом послуги в погодженому цим договором порядку.

На виконання умов укладеного Договору позивачем було надано послуги та виставлено рахунки, акти здачі-прийняття робіт, а саме: И/4 792 від 27.04.2020р. на суму 81511,99 грн., И/4 793 від 27.04.2020р. на суму 90502,50 грн., И/4 794 від 28.04.2020р. на суму 99336,47 грн., И/4 860 від 29.04.2020р. на суму 24232,21 грн., И/4 907 від 29.04.2020р. на суму 2806,81 грн., И/4 910 від 29.04.2020р. на суму 10200,61 грн., И/4 909 від 29.04.2020р. на суму 43191,92 грн., И/5 041 від 30.04.2020р. на суму 17401,45 грн., И/5 042 від 30.04.2020р. на суму 10209,79 грн., И/5 043 від 30.04.2020р. на суму 32404,16 грн., И/5 044 від 30.04.2020р. на суму 1605,58 грн., И/5 172 від 08.05.2020р. на суму 38369,94 грн., И/5 203 від 08.05.2020р. на суму 3791,26 грн., И/5 177 від 10.05.2020р. на суму 111129,35 грн., И/5 180 від 10.05.2020р. на суму 89065,49 грн., И/5 178 від 10.05.2020р. на суму 99138,71 грн., И/5 179 від 10.05.2020р. на суму 23666,42 грн., И/5 230 від 10.05.2020р. на суму 27417,54 грн., И/5 205 від 10.05.2020р. на суму 12538,67 грн., И/5 464 від 17.05.2020р. на суму 53842,62 грн., И/5 466 від 17.05.2020р. на суму 62574,36 грн., И/5 467 від 17.05.2020р. на суму 2651,98 грн., И/5 465 від 17.05.2020р. на суму 2593,86 грн., И/5 486 від 22.05.2020р. на суму 40533,96 грн., И/5 604 від 26.05.2020р. на суму 9127,91 грн., И/5 543 від 26.05.2020р. на суму 5278,86 грн., И/5 605 від 26.05.2020р. на суму 8223,07 грн., И/5 548 від 26.05.2020р. на суму 16013,58 грн., И/5 547 від 26.05.2020р. на суму 41888,65 грн., И/5 546 від 26.05.2020р. на суму 20641,43 грн., И/5 545 від 26.05.2020р. на суму 79177,84 грн., И/5 544 від 26.05.2020р. на суму 4975,78 грн., И/6 017 від 31.05.2020р. на суму 27521,86 грн., И/6 0148 від 31.05.2020р. на суму 22939,76 грн., И/6 019 від 31.05.2020р. на суму 108602,88 грн., И/6 020 від 31.05.2020р. на суму 37505,42 грн., И/6 021 від 31.05.2020р. на суму 6358,03 грн., И/6 022 від 31.05.2020р. на суму 10879,79 грн., И/6 023 від 31.05.2020р. на суму 3466,98 грн., И/6 204 від 10.06.2020р. на суму 532,64 грн., И/6 205 від 10.06.2020р. на суму 6480,59 грн., И/6 206 від 10.06.2020р. на суму 2055,07 грн., И/6 207 від 10.06.2020р. на суму 40885,21 грн.

Відповідно до п. 3.5. Договору, встановлено, що Експедитор зобов`язаний не пізніше 8-го календарного дня після відвантаження суднової партії вантажу з Підприємства направити до Підприємства уповноваженого представника для отримання екземплярів акту приймання-здачі наданих послуг з рахунком на оплату та повернути Підприємству підписаний та засвідчений власною печаткою належний Підприємству екземпляр акту.

Даний акт приймання-здачі наданих послуг зокрема, але не виключно містить інформацію про господарську операцію.

Прийом-передача акту для підпису та рахунку на оплату здійснюється сторонами шляхом передачі уповноваженим представникам під особистий підпис у реєстрі пред`явлених рахунків.

У разі невиконання Експедитором зазначених зобов`язань акт приймання-здачі наданих послуг вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документу, підписаного Експедитором. При цьому, у разі неотримання Експедитором за його вини акту приймання-здачі наданих послуг, належний йому екземпляр акту та рахунок надсилається Підприємством на адресу Експедитора рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Сторони погодилися, що акт приймання-здачі всіх наданих за даним Договором послуг, підписаний уповноваженими представниками сторін, є документом, що підтверджує факт надання Підприємством послуг на користь Експедитора.

Остаточний розрахунок Клієнт здійснює протягом 10 банківських днів з моменту надання Підприємством послуг. Оплата здійснюється на банківські реквізити, вказані у рахунку Підприємства. Фактичною датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Підприємства.

Остаточний рахунок та Акт приймання-здачі оформляється Підприємством на дату завершення обробки суднової партії - відвантажувального повідомлення або іншого документу, виданого морським перевізником.

Згідно п. 2.2.16. Договору, Експедитор зобов`язаний отримати у Підприємстві (особисто, факсом або електронною поштою на електронну адресу Експедитора, вказану в розділі 8 договору) попередній (авансовий) та остаточний рахунки для здійснення оплат у строки визначені розділом 3 Договору, акти приймання-здачі виконаних робіт на підпис та засвідчення вчасною печаткою.

В обґрунтування позову позивачем було зазначено суду, що на виконання умов договору, уповноважений представник Експедитора отримав екземпляри актів приймання-здачі робіт (надання послуг) з рахунками на оплату, згідно реєстру видачі рахунків, проте, Клієнтом не було повернуто підписаних та засвідчених вчасною печаткою належних Підприємству екземплярів Підприємству актів, у зв`язку з чим Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): И/4 792 від 27.04.2020р., И/4 793 від 27.04.2020р., И/4 794 від 28.04.2020р., И/4 860 від 29.04.2020р., И/4 907 від 29.04.2020р., И/4 910 від 29.04.2020р., И/4 909 від 29.04.2020р., И/5 041 від 30.04.2020р., И/5 042 від 30.04.2020р., И/5 043 від 30.04.2020р., И/5 044 від 30.04.2020р., И/5 172 від 08.05.2020р., И/5 203 від 08.05.2020р., И/5 177 від 10.05.2020р., И/5 180 від 10.05.2020р., И/5 178 від 10.05.2020р., И/5 179 від 10.05.2020р., И/5 230 від 10.05.2020р., И/5 205 від 10.05.2020р., И/5 464 від 17.05.2020р., И/5 466 від 17.05.2020р., И/5 467 від 17.05.2020р., И/5 465 від 17.05.2020р., И/5 486 від 22.05.2020р., И/5 604 від 26.05.2020р., И/5 543 від 26.05.2020р., И/5 605 від 26.05.2020р., И/5 548 від 26.05.2020р., И/5 547 від 26.05.2020р., И/5 546 від 26.05.2020р., И/5 545 від 26.05.2020р., И/5 544 від 26.05.2020р., И/6 017 від 31.05.2020р., И/6 0148 від 31.05.2020р., И/6 019 від 31.05.2020р., И/6 020 від 31.05.2020р., И/6 021 від 31.05.2020р., И/6 022 від 31.05.2020р., И/6 023 від 31.05.2020р., И/6 204 від 10.06.2020р., И/6 205 від 10.06.2020р., И/6 206 від 10.06.2020р., И/6 207 від 10.06.2020р. вважаються прийнятими Експедитором без зауважень і мають силу документів, підписаного Експедитором.

За поясненнями позивача, відповідно до п. 3.5. Договору, кінцевий строк сплати рахунків: №№ И/4 792, И/4 793 від 27.04.2020 - 14.05.2020р., № И/4 794 від 28.04.2020р. - 15.05.2020р.; №№ И/4 860, И/4 907, И/4 910, И/4 909 від 29.04.2020р. - 18.05.2020р.; №№ И/5 041, И/5 042, И/5 043, И/5 044 від 30.04.2020р. - 19.05.2020р.; №№ И/5 172, И/5 203 від 08.05.2020р. - 26.05.2020р.; №№И/5 177, И/5 180, И/5 178, И/5 179, И/5 230, И/5 205 від 10.05.2020р. - 26.05.2020р.; №№ И/5 464 И/5 466, И/5 467, И/5 465 від 17.05.2020р. - 01.06.2020р. ; №№ И/5 486 від 22.05.2020р. - 09.06.2020р.; №№ И/5 604. И/5 543, И/5 605, И/5 548, И/5 547, И/5 546, И/5 545, И/5 544 від 26.05.2020р. - 11.06.2020р.; №№ И/6 017, И/6 018, И/6 019, И/6 020, И/6 021, И/6 022, И/6 023 від 31.05.2020р. - 16.06.2020р. та №№ И/6 204, И/6 205, И/6 206, И/6 207 від 10.06.2020р. - 26.06.2020р.

Проте, в порушення вищезазначеного пункту, ці рахунки сплачено не було, у зв`язку з чим сума основного боргу складає 1433033,00 грн.

Згідно п. 6.1. Договору, у випадку порушення зобов`язання, що виникає з даного Договору (надалі іменується „порушення Договору), Сторона несе відповідальність, визначену даним Договором і діючим в Україні законодавством.

Відповідно до п. 6.2. Договору, порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Згідно п. 6.6. Договору, за порушення строків сплати, передбачених у розділі 3 даного Договору, Підприємство має право нарахувати Експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, а також інші штрафні санкції, передбачені чинним законодавством.

Приймаючи до уваги зазначене, у зв`язку з неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами укладеного Договору, позивачем було здійснено нарахування пені та відповідно до такого розрахунку борг зі сплати пені становить загальну суму 72522,27 грн.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем, у зв`язку з неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами укладеного Договору, було здійснено нарахування 3% річних та відповідно до такого розрахунку борг зі сплати 3% річних становить загальну суму 17589,93 грн.

Позовні вимоги Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ обґрунтовано неналежним виконанням з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору про перевантаження імпортної та транзитної автотехніки №20/ит від 30.01.2020р. та направлено на стягнення основного боргу у розмірі 1433033,00 грн., пені у розмірі 72522,27 грн. та 3% річних у розмірі 17589,83 грн.

Надаючи відзив на позовну заяву, відповідачем було зазначено суду наступне.

В обґрунтування поданих заперечень Товариство з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн посилалось на п. 1.1. та п. 2.1.2. Договору та зазначало, що в порядку п. 2.1.1, 2.1.2, 2.2.1 Договору та на підставі Нарядів від 25.02.2020р., 13.03.2020р., 16.03.2020р., 10.04.2020р. та 29.04.2020р. відповідач здав на зберігання, а позивач прийняв на зберігання автомобілі. Також посилався відповідач на п. 2.1.3 Договору та зазначав, що станом на день подачі відзиву на позовну заяву, на підставі наявних підписаних нарядів між сторонами та даних бухгалтерського обліку, у позивача знаходяться на зберіганні автомобілі в загальній кількості 211 штук, та пояснював, що позивач не виконав умов Договору і втратив 211 автомобіль.

Відповідачем було зазначено суду, що він неодноразово звертався до позивача стосовно надання інформації/документів про місцезнаходження автомобілів, але, як стверджує відповідач, позивач не надав ані інформації, ані документів щодо переданого на зберігання вантажу, а лише зазначив, що довіритель відповідача - ТОВ „Жефко Ураїна, начебто, анулював всі повноваження відповідача щодо здійснення транспортно-експедиторських послуг, митного оформлення і отримання вантажу „авто техніка у кількості 211 одиниць, які прийняті позивачем на технологічне зберігання.

За поясненнями відповідача, ТОВ „Жефко Ураїна не є стороною Договору між позивачем та відповідачем, і тому не зрозуміло, на підставі яких саме документів позивач втратив вантаж, який отримав на зберігання.

Посилаючись на ст. 936, ч. 1 943, ч. 1 ст. 949, ст. 950, ст. 951, ч. 1 509, ст. 525, ст. 526, ст. 530 та ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України, відповідач стверджує, що позивач неналежно виконував свої зобов`язання за Договором, допустив втрату вантажу, переданого на зберігання, а саме 211 автомобілів, а тому відсутні правові підстави для оплати неякісно наданих послуг.

З урахуванням викладеного відповідач просить суд в задоволенні позову Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ про стягнення заборгованості та штрафних санкцій відмовити в повному обсязі.

Надаючи пояснення, Державним підприємством „Морський торговельний порт „Чорноморськ було зазначено суду наступне.

Позивачем було зазначено суду, що відповідно п.1 ст. 9 Закону України „Про морські порти України, звод звичаїв морського порту встановлює правила надання послуг у морському порту, обслуговування суден і пасажирів, що склалися і тривалий час застосовуються на практиці у цьому морському порту. Згідно п.8.4. 1. Зводу звичаїв морського порту Іллічівськ, портовий оператор та підприємства оформлюють приймання вантажу, що ввозиться на територію України (імпортний вантаж), генеральним актом, актом-повідомленням і тальманськими розписками (відвісами). Згідно п.2.1.6. Договору, Підприємство здійснює вантажні операції відповідно до Правил надання послуг у морських портах України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 року №348.

У відповідності до п.9.16 Правил надання послуг у морських портах України, які затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 року №348, результати приймання вантажу від перевізника портовий оператор (оператор термінала) оформлює генеральним актом, в якому зазначається кількість місць та маса зданого судном і прийнятого портовим оператором (оператором термінала) вантажу.

Згідно п.2 Порядку виконання митних формальностей на морському та річковому транспорті, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 10.03.2015 року №308: Генеральний акт - документ, що визначає загальну кількість місць і вагу переданих судном та прийнятих портом товарів; Акт-повідомлення - документ, що складається при виявленні будь-яких розбіжностей при прийнятті портом товарів від адміністрації судна, підписується уповноваженим представником адміністрації судна, представниками порту і митниці; Тальманська розписка - первинний обліковий документ, в якому відображаються відомості про кількість місць і вагу вивантажених із судна й прийнятих портом товарів.

З урахуванням викладеного, позивачем було надано інформацію стосовно заходу суден в розрізі рахунків, які було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Приписами статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Надаючи оцінку доводам позивача та обґрунтуванням позовних вимог, викладеним Державним підприємством „Морський торговельний порт „Чорноморськ в позовній заяві, та направленим на стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 1433033,00грн., пені у розмірі 72522,27 грн. та 3% річних у розмірі 17589,83 грн., суд зазначає наступне.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між Державним підприємством „Морський торговельний порт „Чорноморськ та Товариством з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн виникли на підставі укладеного між ними 30.01.2020р. Договору про перевантаження імпортної і транзитної автотехніки № 20/ит.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору про перевантаження імпортної і транзитної автотехніки № 20/ит від 30.01.2020р. щодо оплати вартості послуг, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача належними та допустимими доказами за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті 1433033,00 грн. основного боргу - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем було здійснено нарахування пені, з урахуванням умов, що було узгоджено сторонами у п. 6.6. Договору, так, судом з`ясовано, що розрахунок пені проведено окремо по кожному рахунку, із врахуванням наявної суми боргу за відповідним періодом та виникненням прострочення виконання зобов`язання. За розрахунком позивача загальний розмір пені становить 72522,27 грн.

Суд, переривши розрахунки позивача щодо сплати відповідачем пені у розмірі 72522,27грн., вважає такі розрахунки вірним, а вимоги про стягнення пені - правомірними.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем було здійснено нарахування 3% річних, так, судом з`ясовано, що розрахунок 3% річних проведено окремо по кожному рахунку, із врахуванням наявної суми боргу за відповідним періодом та виникненням прострочення виконання зобов`язання. За розрахунком позивача загальний розмір 3% річних становить 17589,83 грн.

Суд, переривши розрахунки позивача щодо сплати відповідачем 3%річних у розмірі 17589,83 грн., вважає такі розрахунки вірними, а вимоги про стягнення правомірними.

На спростування доводів і заперечень відповідача, що були надані ним за час розгляду справи, суд зазначає, що позивачем за час розгляду справи були надані докази та документи, зокрема, генеральні акти, повідомлення, розписки, видаткові ордера, довіреності та наряди.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, судом встановлено, що позивачем було здійснено вивантаження та прийняття вантажу, що підтверджується саме генеральними актами, повідомленнями, тальманськими розписками та нарядами, та відповідно, судом встановлено, що відбувся факт отримання такого вантажу, заборгованість за послуги щодо якого і є наразі предметом розгляду даної справи, з боку Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн, що підтверджується видатковими ордерами, які підписано довірителем Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн, повіреним Скліфасовським Д.М., який діяв на підставі Довіреності №01/20 від 02.01.2020р., у зв`язку з чим судом не приймаються до уваги твердження та заперечення відповідача, оскільки вони повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та документами.

З урахуванням викладеного, судом не приймаються заперечення відповідача, оскільки судом встановлено виконання Державним підприємством „Морський торговельний порт „Чорноморськ послуг за умовами укладеного з відповідачем Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 22847,18 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „АВ-Лайн (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 2 літера А, офіс 17; ) на користь Державного підприємства „Морський торговельний порт „Чорноморськ (68001, м. Чорноморськ, вул. Праці, 6; код 01125672) заборгованість у розмірі 1523145 (один мільйон п`ятсот двадцять три тисячі сто сорок п`ять) грн. 10 коп., що складається основного боргу у розмірі 1433033 (один мільйон чотириста тридцять три тисяч тридцять три) грн. 00 коп., пені у розмірі 72522 (сімдесят дві тисячі п`ятсот двадцять дві) грн. 27 коп., 3% річних у розмірі 17589 (сімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 83 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 22847 (двадцять дві тисячі вісімсот сорок сім) грн. 18 коп.

Повний текст рішення складено 25 лютого 2021 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко