ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.02.2021 Справа № 905/2178/17 Позивач: Донецький національний медичний університет (місцезнаходження: 84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 27; ідентифікаційний код 02010698)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська газета "Краматорська правда" (84313, Донецька область, місто Краматорськ, площа Миру, будинок 2; ідентифікаційний код 02472223)

про захист ділової репутації та стягнення моральної шкоди у розмірі 23 040,00грн.

колегія у складі: судді Матюхін В.І. - головуючий,

Чернова О.В.,

Огороднік Д.М.

Секретар судового засідання Романцова О.О.

Представники:

позивача: не з`явився (не викликався);

відповідачів: не з`явився (не викликався).

Позивач, Донецький національний медичний університет звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська газета "Краматорська правда», в якому просить:

1. Визнати недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Донецького національного медичного університету інформацію, поширену редакцією міської газети «Краматорська правда» в друкованому виданні № 19 (13536) від 17.05.2017 р. в статті «Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории», а саме:

«Короче, все эти заверения ректоров переселенных вузов типа: «Ну, до чего же нам хорошо и здорово!», на наш взгляд, довольно сомнительны. Как сомнительно, кстати, и качество получаемых знаний. Не секрет, что преподавателей набирают из числа тех, кто таковыми не являются. Вот это и стало одной из главных причин, по которым абитуриенты не шибко рвутся в вузы-подселенцы, понимая, что качественные знания там им могут и не дать.»,

а також на сторінці 13 цього ж випуску є продовження статі, в якій значилося наступне:

«Уже сейчас многие деканы перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость, тем самим поощряя снижение качества образования. К примеру, наши краматорские врачи (не буду называть их поименно) говорят: «Не дай бог попасть к выпускникам переехавшего в город медуниверситета ...».

А чему удивляться, если вся клиническая база осталась в том же Донецке?! А без лабораторий, техники, литературы, профессуры преподавание превращается в фикцию.

По данным вступительных экзаменов прошлого года большинство вузов переселенцев недобрали первокурсников. Поэтому многие абитуриенты, не скрываясь, так и говорят: «Не пройду в нормальный университет, всегда смогу подать документы в краматорский».

2. Зобов`язати редакцію міської газети «Краматорська правда» спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом розміщення спростування у друкованому виданні міська газета «Краматорська правда набраного тим же шрифтом і поміщеним під заголовком «Спростування» на тому ж місці шпальти, де містилась інформація, яка спростовується у запланованому найближчому випуску у такій редакції: «У випуску міської газети «Краматорська правда» №19 від 17.05.2017 р. на першій та тринадцятій сторінках під назвою «Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории» була опублікована стаття, яка містить недостовірну інформацію про переміщений медичний ВУЗ. Повідомляємо, що інформація під вказаним заголовком в частині, що стосується медичного університету не відповідає дійсності та визнана недостовірною відповідно до рішення суду.».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська газета "Краматорська правда" на користь Донецького національного медичного університету моральну шкоду в розмірі 100 000,00грн.

12.03.2018р. від позивача надійшла уточнена позовна заява (за вих.№432 від 03.03.2018р.), ознайомившись з якою, суд дійшов висновку, що остання фактично є заявою про уточнення позовної заяви в частині тексу спростування, а саме, позивач фактично просить суд, вважати п.2 позовної заяви в наступній редакції:

"Зобов`язати редакцію міської газети "Краматорська правда" () спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом розміщення спростування у друкованому виданні міська газета "Краматорська правда" набраного тим же шрифтом і поміщеним під заголовком "СПРОСТУВАННЯ" на першій сторінці шпальти у запланованому найближчому випуску у такій редакції: "У випуску міської газети "Краматорська правда" №19 від 17.05.2017р. на першій та тринадцятій сторінках під назвою "Инфляция образований или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории" була опублікована стаття, яка містить недостовірну інформацію про переміщенні університети, в тому числі і про переміщений медичний університет, а саме:

"Короче, все эти заверения ректоров переселенных вузов типа: "Ну, до чего же нам хорошо и здорово!", на наш взгляд, довольно сомнительны. Как сомнительно, кстати, и качество получаемых знаний. Не секрет, что преподавателей набирают из числа тех, кто таковыми не являются. Вот это и стало одной из главных причин, по которым абитуриенты не шибко рвутся в вузы-переселенцы, понимая, что качественные знания там им могут и не дать.", а також на сторінці 13 цього ж випуску є продовження статі, в якій значилося наступне "Уже сейчас многие деканы перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость, тем самым поощряя снижение качества образования. К примеру, наши краматорские врачи (не буду называть их поименно) говорят: "Не дай Бог попасть к выпускникам переехавшего в город медуниверситета…".

А чему удивляться, если вся клиническая база осталась в том же Донецке?! А без лабораторий, техники, литературы, профессуры преподавание превращается в фикцию.

По данным вступительных экзаменов прошлого года большинство вузов переселенцев недобрали первокурсников. Поэтому многие абитуриенты, не скрываясь, так и говорят: "Не пройду в нормальный университет, всегда смогу подать документы в краматорский".

Повідомляємо, що інформація під вказаним заголовком в частині, що стосується переміщених університетів, в тому числі переміщеного в м. Краматорськ медичного університету не відповідає дійсності та визнана недостовірною відповідно до рішення суду.".

При цьому, відповідно до змісту даної заяви позивача про уточнення позовної заяви (за вих.№432 від 03.03.2018р.), п.1 та п.3 прохальної частини позовної заяви залишаються в редакції, викладеній у позові.

Заявою від 12.12.2018 №1831 позивач зменшив позовні вимоги та наполягає на стягненні з відповідача моральної шкоди у розмірі 23 040,00грн. В іншій частині позовні вимоги залишені без змін.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем у друкованому виданні міська газета "Краматорська правда" №19 від 17.05.2017р. під авторством Алли Слабоусової на першій сторінці була опублікована стаття "Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории". Так, Донецький національний медичний університет вважає, що зазначена стаття містить недостовірну та образливу інформацію по відношенню до студентів та науково-педагогічного колективу університету.

На думку позивача, «опублікована редакцією інформація є недостовірною», вона не підтверджена ніякими доказами або фактами, не зазначені джерела інформації та докази або свідоцтва конкретної особи про дані факти.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що з аналізу поширеної інформації про позивача вбачається, що вона є вираженням суб`єктивної думки і власних поглядів автора. Відповідач стверджує, що ця інформація висловлена не у формі ствердження або висновку, а у формі можливості, з використанням натяків, підтекстів. Таким чином, ТОВ "Міська газета "Краматорська правда" доходить до висновків, що висловлювання в оспорюваній статті відповідають поняттю оціночних суджень у розумінні статті 30 Закону України "Про інформацію" і не можуть розглядатися як поширення щодо позивача недостовірних та дискредитуючих відомостей у формі твердження про спосіб ведення чи результати господарської (підприємницької) діяльності позивача.

25.10.2017 на адресу суду надійшли додаткові пояснення відповідача, в яких останній зазначив, зокрема наступне.

Стаття є вираженням суб`єктивної думки і власних поглядів автора. Ця інформація не містить фактичних даних, висловлена не у формі ствердження або висновку, а у формі можливості, з використанням натяків, підтекстів і не може розглядатися, як поширення недостовірних та дискредитуючих відомостей у формі твердження про спосіб ведення чи результати господарської (підприємницької) діяльності позивача.

Висловлені в статті критичні вислови ґрунтуються на загальновідомих фактах, а також на суб`єктивному баченні ситуації журналістом. Спірні частини статті, які позивач вважає такими, що погіршують його ділову репутацію - насправді жодним чином не спрямовані на порушення немайнових прав і свобод позивача.

Позивач з суб`єктивних і лише йому відомих підстав хибно оцінив головну мету статті, журналіст прагнув звернути увагу суспільства на проблеми переміщених вузів у контексті державного регулювання освітніх стандартів для абітурієнтів, а також на негативні наслідки, пов`язані з непередбачуваною потребою зміни навчальних баз, відмови від налагодженого і звичного процесу навчання.

Пункт 15 Постанови пленуму Верховного суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» встановлює чіткі вимоги до юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, це:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Позивач, всупереч вимог даної Постанови Пленуму ВСУ, не надав суду доказів щодо наявності повного складу правопорушення та не навів доказів існування кожної складової частини юридичного правопорушення окремо.

Також у поясненнях від 26.12.2018р. відповідач зазначив, що відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 08.03.2007 № 01-8/184 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію» ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування, торговельних марок та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг. Але жодного згадування найменування позивача в статті немає.

Відповідач також зазначив, що використане в статті поняття «медуніверситет» - є загальновживаним, не конкретизує та не ідентифікує юридичну особу за назвою та як суб`єкт господарювання. Використання словосполучення «краматорський медуніверситет» не є прямою вказівкою на ДОНЕЦЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ МЕДИЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ.

Щодо повноважень позивача відповідач зазначив наступне.

Відповідно до положень розділу І Статуту позивача, Університет є неприбутковою організацією державної форми власності. Згідно розділу II Статуту, ректор є представником Університету (як юридичної особи в цілому) у відносинах з державними органами, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами.

Окрему увагу потрібно звернути на посилання позивача, щодо захисту прав випускників переміщених ВНЗ. Позивачем не надано доказів підтвердження повноважень Університету, щодо захисту фізичних осіб, що вже закінчили ВНЗ.

Щодо обов`язку позивача довести обставини, що є підставою для позову, відповідач значив, що в позові:

- не має доказів того, що стаття стосується саме позивача: Позивачем не надано доказів взаємозв`язку між конкретним словом, словосполученням, реченням та ДОНЕЦЬКИМ НАЦІОНАЛЬНИМ МЕДИЧНИМ УНІВЕРСИТЕТОМ - як підставу для позовних вимог саме для даного господарюючого суб`єкту;

- не надано доказів недостовірності інформації. Позивачем в позовній заяві не зазначено які конкретно слова, словосполучення, речення в статті, на його думку, містять недостовірну інформацію, що стала підставою для подання позову саме ДОНЕЦЬКИМ НАЦІОНАЛЬНИМ МЕДИЧНИМ УНІВЕРСИТЕТОМ. Позивачем в позовній заяві не зазначено, на які докази позивач посилається, аргументуючи наявність в певному слові, словосполученні, реченні статті недостовірної інформації;

- не подано доказів, що поширена в статті інформація, порушує особисті немайнові права саме позивача, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право;

- позивачем не надано доказів нанесення шкоди діловій репутації ДОНЕЦЬКОГО НАЦІОНАЛЬНОГО МЕДИЧНОГО УНІВЕРСИТЕТА в результаті дій відповідача;

- позивачем не надано доказів наявності моральної шкоди в результаті дій відповідача.

Отже, всупереч вимог діючого законодавства позивачем не додано жодного доказу, який би доводив повний склад юридичного правопорушення: кола поширення інформації та цільової аудиторії, позивачем не подано доказів, що витяги з даної статті стосуються саме його, що поширена інформація є неправдивою, що поширена інформація порушує його немайнові права, що мала місце моральна шкода, що дана стаття перешкоджає позивачу здійснювати своє особисте немайнове право.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди відповідач зазначив наступне.

Позивачем не надано доказів наявності в нього моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Більш того позивач стверджує про повний набір студентів першого курсу за державними замовленням та високі статистичні показники успішності. Позивачем не зазначено ступінь зниження його престижу, ділової репутації, не зазначено які зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, чим порушено ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не доведено належними та допустимими доказами фактів, на які він спирається.

Окрім того, міська газета зазначає, що публікація журналіста Слабоусової Алли має загально висвітлюваний характер існуючих проблем в сфері освіти та вимушено переміщених ВНЗ та є по своїй суті оціночним судженням в розумінні статті 30 ЗУ «Про інформацію», стаття мала загальний характер, жодна фраза в ній не ідентифікує певного господарюючого суб`єкта.

Виходячи з того, що оціночне судження виключається у разі встановлення судом наявності в статті фактичних даних у вигляді образ чи наклепу, наводимо, як докази відсутності наклепу, загальновідомі обставини у вигляді скриншотів статей більш ранніх за датою публікацій з електронних засобів інформації про проблеми переміщених ВНЗ, висвітлені офіційними державними особами, на офіційних державних сайтах, в інтерв`ю ректорів ВНЗ та діючих викладачів.

В даних статях згадується і позивач, але це жодним чином не доводить, що стаття була написана саме про нього, інформація, що викладається в доказах є загальною про всі переміщені ВНЗ і доказує, що проблеми є взагалі, без конкретизації та ідентифікації господарюючих суб`єктів, щоб не нанести шкоди їх діловій репутації.

02.11.2017 на адресу суду надійшли пояснення на відзив, в яких позивач зазначив наступне.

Стосовно юридичного складу правопорушення, слід зазначити, що відповідно до п. 15 Постанови ВСУ №1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи» встановлені вимоги до юридичного складу правопорушення, а саме:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь - який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає

шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і

своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Позивач вважає що в даному випадку правопорушення полягає в наступному.

1) Відповідачем опублікована стаття в засобі масової інформації, тобто ця публікація стала відома не обмеженому колу осіб.

2) В тексті статті наведена фраза «...К примеру, наши краматорские врачи (не буду называть их поименно) говорят: «Не дай бог попасть к выпускникам переехавшего в город медуниверситета...».

Інших медичних закладів в м. Краматорськ, що були переміщені з інших міст не має. Тобто, посилання Відповідача на той факт, що в тексті статті не згадується офіційна назва Позивача не є доказом відсутності його вини.

Позивач вважає що в опублікованій статті поширена недостовірна інформація, тобто така що не відповідає дійсності, а саме «...Как сомнительно, кстати, и качество получаемых знаний. Не секрет, что преподавателей набирают из числа тех, кто таковыми не являются. Вот это и стало одной из главных причин, по которым абитуриенты не шибко рвутся в вузы-переселенцы, понимая, что качественные знания там им могут и не дать.», а також на сторінці 13 цього ж випуску продовження статті, «Уже сейчас многие деканы перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость, тем самым поощряя снижение качества образования. ...»

«...А чему удивляться, если вся клиническая база осталась в том же Донецке?! А без лабораторий, техники, литературы, профессуры преподавание превращается в фикцию...»

До позовної заяви Позивачем було надано докази, що стосуються викладацького складу університету, договори з клінічними базами міст Краматорськ, Слов`янськ. Дружківка та накази МОЗ України та Департаменту охорони здоров`я Донецької ОДА. результати ліцензійних іспитів «Крок 1», «Крок 2», «Крок З».

Дана інформація є загальнодоступною та міститься на офіційному сайті Позивача та інших інтернет ресурсах.

Але автор перед публікацією статі не спілкувалася а ні з працівниками університету, а ні з студентами, не вивчала загально доступну інформацію, а використала «думку» «краматорских врачей» которых поименно называть не стала», що призвело до опублікування статті, що містить недостовірну та таку що не відповідає дійсності інформацію.

3) Відповідачем надрукована стаття, в якій поширена інформація, що порушує особисті немайнові права, що полягає в спробі змінити суспільну думку та надати спотворену оцінку діяльності Позивача, внаслідок чого можливе погіршення ставлення до навчального процесу в університеті, що завдасть непоправної шкоди діловій репутації та престижу закладу.

Стосовно наданих відповідачем скріншотів статей з електронних засобів інформації, позивач зазначив, що:

Стаття «Донецкий медицинский университет теперь готовит кадры в Краматорске» надрукована виданням «Знамя индустрии» 12.04.2016 р., в якій дає інтерв`ю декан медичного факультету, доктор медичних наук, професор Олександр Іванович Герасименко .

Стаття «В Краматорске пока не решили вопрос с областной больницей», в якій наведено слова ректора ДНМУ Юрія Думанського.

Стаття «Эксперт: Вузы-переселенцы - это только люди. Материальной базы нет» в якій наведені слова директора Департаменту освіти та науки Надії Оксенчук.

Стаття Олександра Попадинця : «На преподавателей медуниверситета, выехавших на украинскую территорию, в Донецке завели уголовные дела», в якій дає інтерв`ю проректор ДНМУ Попадинець О.О., не містять інформації, що викладена автором в статті «Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории». Отже, відповідач не може посилатися на зміст цих статей як на джерело отриманої автором інформації.

Зазначені статті містять інформацію про проблеми, з якими стикається учбовий заклад та про шляхи і можливості вирішення цих проблем у досить короткий термін.

Інші статті, приведені відповідачем, також не містять інформації, викладеної в контексті статті, що є предметом цього судового розгляду.

Посилання відповідача на ці статті в якості доказу своєї невинуватості, на думку позивача, є спробою ввести суд в оману та відхилитися від розгляду цієї справи по суті.

Стосовно наданої інформації по рейтингам, позивач зауважив, що:

Згідно рейтингу університетів України ТОП-200 Україна у 2014 р. Донецький національний медичний університет займав 23 місце, в 2015 р. - 30 місце, в 2016 р. - 65 місце, в 2017 - 85 місце з 200 оцінюваних вузів.

При цьому оцінка якості науково-педагогічного потенціалу в 2014 р. складала - 15,25830637, в 2015 р. - 14,73957915, в 2016 р. - 13,06996129, в 2017 р. 13,112818, а оцінка якості навчання в 2014 р. складала - 5,791133307, в 2015 р. - 4,893493501, в 2016 р. - 4,19427612, в 2017 р. - 4,220912.

З наведеного вбачається, що ДНМУ як переміщений учбовий заклад, що розпочав свою діяльність по суті з нуля, зберіг науково-педагогічний склад університету та здійснює навчання на досить високому рівні.

Згідно консолідованому рейтингу вищих навчальних закладів України 2017 року, що зроблений за показниками ТОП-200 Україна, Webometrics та Scopus серед кращих медичних навчальних закладів України, Донецький національний медичний університет посідає 5 місце, випереджаючи Харківський національний медичний університет та Дніпропетровську медичну академію.

Згідно консолідованому рейтингу вищих навчальних закладів Донецької області 2017 року, Донецький національний медичний університет посідає 2 місце. За консолідованим рейтингом вищих навчальних закладів східного регіону України ДНМУ посідає 7 місце з 10.

Також позивач зазначає, що Донецький національний медичний університет, як переміщений учбовий заклад, почав працювати з 01.01.2015 р.

За досить короткий термін університетом було придбано обладнання для учбового процесу, а саме комп`ютери, ноутбуки, мультимедійні проектори, мікроскопи, муляжі, учбова література та інше, укладені договори на співпрацю з клінічними медичними закладами.

17.11.2017 на адресу суду надійшли додаткові пояснення позивача.

13.02.2018р. через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку розгляду спору на стадії підготовчого провадження на 30 днів, до 16.04.2018р.

Ухвалою від 13.03.2018 призначено у справі № 905/2178/17 судову лінгвістичну експертизу, а саме семантико-текстуальну експертизу писемного мовлення, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8а).

Ухвалою від 13.03.2018 зупинено провадження у справі

26.09.2018р. справа №905/2178/17 повернута до господарського суду Донецької області.

03.07.2019 від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії акту рахункової палати України про результати аудиту ефективності використання коштів державного бюджету на підготовку медичних, фармацевтичних кадрів та стану використання і розпорядження об`єктами державної власності, належними державі матеріальними, іншими активами, що мають фінансові наслідки для державного бюджету від 19.02.2019.

Враховуючи факт встановлення на всій території України карантину, а також відсутність (обмеження) міжобласного і міжміського автобусного та залізничного пасажирських сполучень ухвалою від 23.04.2020 учасників справи повідомлено про те, що призначений розгляд справи не відбудеться, про дату та час наступного судового засідання вони будуть повідомлені додатково ухвалою суду.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX, який набув чинності з дня, наступного за днем його опублікування (оприлюднений 16.07.2020 в газеті «Голос України» №№ 119-120), Верховна Рада України внесла зміни до Господарського процесуального кодексу України і пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України виклала в новій редакції.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 18 червня 2020 року № 731-IX встановлено: «Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України … в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом».

Таким чином, господарське процесуальне законодавство станом на липень 2020 року змінилось і з 07.08.2020 Верховна Рада України фактично зняла обмеження щодо процесуальних строків, які були встановлені Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX, у зв`язку з чим ухвалою від 10.08.2020 справа була призначена до розгляду і підготовче засідання призначено на 12:30 год. 07.09.2020.

В підготовчому засіданні 11.01.2021р. представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 26.11.2020 розгляд справи відкладено на 10.12.2020 о 13:00 год.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 10.12.2020, у зв`язку з перебуванням судді Хабарової М.В. у відпустці, справа передана на повторний автоматичний розподіл.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 10.12.2020 автоматизованою системою документообігу суду визначений новий склад суду для розгляду справи № 905/2178/17: головуючий суддя Матюхін В.І., судді Чернова О.В., Огороднік Д.М.

Ухвалою від 10.12.2020 у зв`язку зі зміною складу суду розгляд справи розпочато спочатку і підготовче засідання призначене на 14:00 год. 11.01.2021.

В підготовчому засіданні 11.01.2021р. представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою від 11.01.2021 підготовче засідання відкладено на 28.01.2021 року об 11:00 год. Явка представника/ів позивача у підготовче засідання суду для надання пояснень щодо суті спору визнана обов`язковою.

Позивач явку свого представника в підготовче засідання 28.01.2021 не забезпечив.

Ухвалою від 28.01.2021 підготовче провадження було закрите і справу призначено до судового розгляду по суті на 08.02.2021 року о 12:30 год. Явка представників сторін у судове засідання визнавалась не обов`язковою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська газета "Краматорська правда" у друкованому виданні «Краматорська правда» №19 від 17.05.2017 під авторством Алли Слабоусової на першій і тринадцятій сторінках була опублікована стаття «Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории» наступного змісту (мовою оригіналу):

«В этом году абитуриенты столкнутся с очередными изменениями. Теперь результаты ВНО будут умножаться на три коэффициента: региональный, отраслевой и сельский.

Что изменится

По словам министра образования и науки Лилии Гриневич, в этом году введены так называемые региональный, отраслевой и сельский коэффициенты. Это означает, что конкурсный балл будет умножаться на определенное число. Так что же происходит на самом деле?

С начала АТО со спорных территорий были вывезены 16 высших учебных заведений и 10 научных учреждений. Переезд ВУЗа на новое место дислокации сродни стихийному бедствию. Ведь переехать должно все - от преподавательского состава и студентов до материально-технической базы и библиотечного фонда.

Звучит красиво. Но только на словах. «Переселенцам» от образования выделяются в полном смысле углы на территории уже существующих вузов и организаций. Причем не бесплатно - за аренду надо платить. Оправившись от бегства из-под обстрелов, переселенные педагоги и студенты стали в числе прочих решать жилищный вопрос. Но и здесь их ждало уже привычное разочарование. Аренда квартир вдвое, а то и втрое подорожала к приезду «званых» гостей.

Проблемой остаются и общежития для студентов. Короче, все эти заверения ректоров переселенных вузов типа: «Ну, до чего же нам хорошо и здорово!», на наш взгляд, довольно сомнительны. Как сомнительно, кстати, и качество получаемых знаний. Не секрет, что преподавателей набирают из числа тех, кто таковыми не являются. Вот это и стало одной из главных причин, по которым абитуриенты не шибко рвутся в вузы-подселенцы, понимая, что качественные знания там им могут и не дать.

Учитывая вышеизложенное, чиновники от образования хотят сбалансировать количество поступающих по всем регионам Украины. Все это можно было бы отнести к временным трудностям, если бы не одно «но».

Уже сейчас многие деканаты перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость, тем самым поощряя снижение качества образования. К примеру, наши краматорские врачи (не буду называть их поименно) говорят: «Не дай бог попасть к выпускникам переехавшего в город медуниверситета ...».

А чему удивляться, если вся клиническая база осталась в том же Донецке?! А без лабораторий, техники, литературы, профессуры преподавание превращается в фикцию.

По данным вступительных экзаменов прошлого года большинство вузов-переселенцев недобрали первокурсников. Поэтому многие абитуриенты, не скрываясь, так и говорят: «Не пройду в нормальный университет, всегда смогу подать документы в краматорский».

Какие будут коэффициенты

Итак, что из себя представляют эти самые коэффициенты и что они значат для абитуриента?

Суть сводится к одному: суммы баллов, набранные выпускником на ВНО, умножаются на коэффициент. Таким образом, либо вузы стимулируются по наполняемости, либо создаются льготы для абитуриентов из сельской местности.

«Не может быть такого, что все поступают только в один Киев. Одним из стимулов выбора других городов будет региональный коэффициент. Если дети поступают в Киев, то их коэффициент 1. Если в Днепр, Львов, Одессу, Харьков - 1,1, если в Донецкую или Луганскую области, перемещенные ВУЗы, то их коэффициент 1,3. По всем другим регионам - 1,2, - поясняет Гриневич. - И есть сельские коэффициенты - для детей, которые учатся в селах. Их конкурсный балл будет умножаться 1,2. Этих абитуриентов надо поддерживать, потому что они очень часто не имеют доступа к качественному образованию».

Этапы большого пути

Директор Украинского центра оценивания качества образования Вадим Карандий подвел итоги регистрации для участия в ВНО-2017 и рассказал о следующих этапах прохождения внешнего независимого оценивания.

Итак, в этом году для вступления в вузы будут действительными сертификаты ВНО 2016 и 2017 годов. Если ВНО проходили раньше - в 2015, 2014 и так далее по убывающей, то придется сделать это еще раз.

График сдачи тестов будет следующий:

украинский язык и литература - 23 мая, испанский, немецкий, французский и английский языки - 25 мая.

математика - 31 мая; история Украины - 2 июня; русский язык - 6 июня; биология - 8 июня; физика - 14 июня; химия - 16 июня.

Обязательными предметами для подачи документов при поступлении в ВУЗы является украинский язык и украинская литература. Где будет проходить ВНО?

ВНО будет проходить по адресу фактического проживания, который вносился при регистрации на ВНО. Отметка в паспорте о месте официальной регистрации значения не имеет.

Начиная с 28 апреля, все, кто зарегистрировался на ВНО, получат приглашения-пропуски, которые придут на информационные страницы участников. Эти документы нужно распечатать для предъявления. Уже известно, что будет работать 971 пункт для сдачи тестов по украинскому языку и литературе.

С 3 по 19 мая состоится дополнительный этап регистрации участников ВНО, а тестирование пройдет с 3 по 12 июля. Подать документы смогут особы, которые по решению суда пребывают в заведениях пенитенциарной системы Украины, брали участие в АТО, проживают на неконтролируемой территории и не смогли подать документы вовремя.

Р.S. Реформаторы украинской образовательной системы считают, что наряду с 12-летней системой образования, внешнее независимое тестирование нужно проводить не только в выпускном, но и в четвертом и девятом классах. Родители неоднозначно восприняли такие нововведения.

Алла СЛАБОУСОВА ».

Позивач зазначає, що стаття містить недостовірну та образливу інформацію по відношенню до студентів та науково-педагогічного колективу університету з огляду на наступні висловлювання: «Короче, все эти заверения ректоров переселенных вузов типа: "Ну, до чего же нам хорошо и здорово!", на наш взгляд, довольно сомнительны. Как сомнительно, кстати, и качество получаемых знаний. Не секрет, что преподавателей набирают из числа тех, кто таковыми не являются. Вот это и стало одной из главных причин, по которым абитуриенты не шибко рвутся в вузы-переселенцы, понимая, что качественные знания там им могут и не дать.", а також на сторінці 13 цього ж випуску є продовження статі, в якій значилося наступне "Уже сейчас многие деканы перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость, тем самым поощряя снижение качества образования. К примеру, наши краматорские врачи (не буду называть их поименно) говорят: "Не дай Бог попасть к выпускникам переехавшего в город медуниверситета…".

А чему удивляться, если вся клиническая база осталась в том же Донецке?! А без лабораторий, техники, литературы, профессуры преподавание превращается в фикцию.

По данным вступительных экзаменов прошлого года большинство вузов переселенцев недобрали первокурсников. Поэтому многие абитуриенты, не скрываясь, так и говорят: "Не пройду в нормальный университет, всегда смогу подать документы в краматорский".

Частиною 1 ст.15 Цивільного кодексу України (ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати людині.

Право на недоторканість своєї ділової репутації відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи, що забезпечують соціальне буття фізичної особи. Це право за своєю природою може належати не лише фізичній, але й юридичній особі.

Відповідно до ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті права, які можуть їй належати, і це право підлягає захисту в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 200 ЦК України передбачено, що інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

Згідно ст.201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є в тому числі ділова репутація; ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Статтею 277 ЦК України передбачено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

За своєю правовою природою право на спростування недостовірної інформації, передбачене статтею 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам, оскільки це право може бути використано господарюючим суб`єктом (підприємцем) як спосіб судового захисту про поширення інформації, що шкодить його діловій репутації.

Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

Згідно ст. 1 Закону України "Про інформацію" інформація - це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Статтею 22 Закону України "Про інформацію" визначено, що масова інформація - інформація, що поширюється з метою її доведення до необмеженого кола осіб. Засоби масової інформації - засоби, призначені для публічного поширення друкованої або аудіовізуальної інформації.

Поняття ділової репутації визначено у Законі України "Про банки і банківську діяльність", відповідно до статті 2 якого під діловою репутацією слід розуміти сукупність підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про професійні та управлінські здібності такої особи, її порядність та відповідність її діяльності вимогам закону.

Ділову репутацію юридичної особи становить престиж її фірмового (комерційного) найменування, торговельних марок та інших належних їй нематеріальних активів серед кола споживачів її товарів та послуг.

Ділова репутація має грошовий еквівалент у формі гудвіл, який згідно з пунктом 1.7 статті 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" є нематеріальним активом, вартість якого визначається як різниця між балансовою вартістю активів підприємства та його звичайною вартістю як цілісного майнового комплексу, що виникає внаслідок використання кращих управлінських якостей, домінуючої позиції на ринку товарів (робіт, послуг), нових технологій тощо.

Як вже зазначалось, ухвалою від 13.03.2018 призначено у справі № 905/2178/17 судову лінгвістичну експертизу, а саме семантико-текстуальну експертизу писемного мовлення, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8а).

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

1. Чи є висловлювання, вміщені під редакцією міської газети "Краматорська правда" в друкованому виданні №19 (13536) від 17.05.2017р. в статті "Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории": "…. Короче, все эти заверения ректоров переселенных вузов типа: "Ну, до чего же нам хорошо и здорово!", на наш взгляд, довольно сомнительны. Как сомнительно, кстати, и качество получаемых знаний…" фактичним твердженням або оціночним судженням в контексті всієї статті?

2. Чи є висловлювання, вміщені під редакцією міської газети "Краматорська правда" в друкованому виданні №19 (13536) від 17.05.2017р. в статті "Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории": "… Не секрет, что преподавателей набирают из числа тех, кто таковыми не являются. Вот это и стало одной из главных причин, по которым абитуриенты не шибко рвутся в вузы-переселенцы, понимая, что качественные знания там им могут и не дать… .", фактичним твердженням або оціночним судженням в контексті всієї статті?

3 Чи є висловлювання, вміщені під редакцією міської газети "Краматорська правда" в друкованому виданні №19 (13536) від 17.05.2017р. в статті "Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории": "..Уже сейчас многие деканы перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость, тем самым поощряя снижение качества образования. К примеру, наши краматорские врачи (не буду называть их поименно) говорят: "Не дай Бог попасть к выпускникам переехавшего в город медуниверситета…" фактичним твердженням або оціночним судженням в контексті всієї статті?

4. Чи є висловлювання, вміщені під редакцією міської газети "Краматорська правда" в друкованому виданні №19 (13536) від 17.05.2017р. в статті "Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории": "..А чему удивляться, если вся клиническая база осталась в том же Донецке?! А без лабораторий, техники, литературы, профессуры преподавание превращается в фикцию." фактичним твердженням або оціночним судженням в контексті всієї статті?

5 Чи є висловлювання, вміщені під редакцією міської газети "Краматорська правда" в друкованому виданні №19 (13536) від 17.05.2017р. в статті "Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории": "..По данным вступительных экзаменов прошлого года большинство вузов переселенцев недобрали первокурсников. Поэтому многие абитуриенты, не скрываясь, так и говорят: "Не пройду в нормальный университет, всегда смогу подать документы в краматорский… " фактичним твердженням або оціночним судженням в контексті всієї статті?

6. Чи є слова "...Уже сейчас многие деканы перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость, тем самым поощряя снижение качества образования. К примеру, наши краматорские врачи (не буду называть их поименно) говорят: "Не дай Бог попасть к выпускникам переехавшего в город медуниверситета" в контексті всієї статті (під редакцією міської газети "Краматорська правда" в друкованому виданні №19 (13536) від 17.05.2017р. в статті "Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории") фактичними твердженнями щодо Донецького національного медичного університету та його діяльності?

7. Чи міститься в тексті редакції міської газети "Краматорська правда" в друкованому виданні №19 (13536) від 17.05.2017р. в статті "Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории" інформація негативного характеру щодо Донецького національного медичного університету?

8. Чи містяться в тексті редакції міської газети "Краматорська правда" в друкованому виданні №19 (13536) від 17.05.2017р. в статті "Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории" висловлювання образливого характеру щодо Донецького національного медичного університету?

У висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи писемного мовлення №8585 від 14.09.2018, з яким погодився суд і який неспростований сторонами і іншими доказами, наявними у справі, зазначено наступне.

Відповідь на питання 1-5. Висловлювання «... Короче, все эти заверения ректоров переселенных вузов типа: «Ну, до чего же нам хорошо и здорово!», на наш взгляд, довольно сомнительны. Как сомнительно, кстати, и качество получаемых знаний...» у статті «Инфляция образования, или Искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории», розміщеній у газеті

«Краматорська правда» (випуск №19 (13536) від 17.05.2017), має форму оцінного судження, що виражає ставлення автора до висвітлених думок «ректоров переселённых вузов» щодо перевезення з територій АТО вищих навчальних закладів;

висловлювання «... Не секрет, что преподавателей набирают из числа тех, кто таковыми не являются. Вот это и стало одной из главных причин, по которым абитуриенты не шибко рвутся в вузы-подселенцы, понимая, что качественные знания там им могут и не дать...» у статті «Инфляция образования, или Искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории», розміщеній у газеті «Краматорська правда» (випуск № 19

(13536) від 17.05.2017), виражене у формі фактичного твердження про те, що викладачів у «вузы-подселенцы» обирають з-поміж тих, хто не є викладачами насправді, а також оцінного судження: у названому вбачається причини того, що абітурієнти не поспішають вступати до зазначених учбових закладів;

висловлювання «Уже сейчас многие деканаты перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость, тем самым поощряя снижение качества образования: «Не дай бог попасть к выпускникам переехавшего в город медуниверситета...» у статті «Инфляция образования, или Искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории», розміщеній у газеті «Краматорська правда» (випуск № 19 (13536) від 17.05.2017), виражене у формі фактичного твердження про те, що деканати «перемещенных университетов» не звертають уваги на рівень освіти у їхніх навчальних закладах, а також оцінного судження: зазначене призводить до зниження якості освіти;

висловлювання «... А чему удивляться, если вся клиническая база осталась в том же Донецке?! А без лабораторий, техники, литературы, профессуры преподавание превращается в фикцию» у статті «Инфляция образования, или Искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории», розміщеній у газеті «Краматорська правда» (випуск № 19 (13536) від 17.05.2017), виражене у формі фактичного твердження про те, що клінічні бази університетів, які переїхали з території зони АТО, залишилися в тих містах, приміром, в Донецьку, а також оцінного судження: без технічного оснащення, лабораторій і викладацького складу («профессуры») процес навчання у таких закладах не відповідає рівню навчання в вищих закладах освіти;

висловлювання «... По данным вступительных экзаменов прошлого года большинство вузов-переселенцев недобрали первокурсников. Поэтому многие абитуриенты, не скрываясь, так и говорят: «Не пройду в нормальный университет, всегда смогу подать документы в краматорский...» у статті «Инфляция образования, или Искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории», розміщеній у газеті «Краматорська правда» (випуск № 19 (13536) від 17.05.2017), виражене у формі фактичного твердження про те, що до більшості з університетів, які переїхали з території зони АТО, вступила недостатня кількість першокурсників, а також оцінного судження: через зазначені факти абітурієнти розраховують на легкий вступ до краматорського університету.

(Детальний лінгвістичний аналіз досліджуваного текстового матеріалу наведено у п. «За питаннями №№ 1-5» Дослідження).

Відповідь на питання 6. Встановити на рівні об`єктивного змісту статті «Инфляция образования, или Искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории», розміщеній у газеті «Краматорська правда» (випуск № 19 (13536) від 17.05.2017), чи стосується інформація в висловлюванні «К примеру, наши краматорские врачи (не буду называть их поименно) говорят: «Не дай Бог попасть к выпускникам переехавшего в город медуниверситета», що виражене у формі фактичного твердження та оцінного судження, саме Донецького медичного університету, - не виявилося можливим через причини, наведені у п. «За питанням №6».

(Детальний лінгвістичний аналіз досліджуваного текстового матеріалу наведено у п. «За питанням № 6» Дослідження).

Відповідь на питання 7-8. У статті «Инфляция образования, дали Искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории»», що міститься у газеті «Краматорская правда», випуск №19 (13536) від 17.05.2017, - встановлена негативна інформація щодо медичного університету, який переїхав з Донецька до Краматорська. На негативний зміст інформації вказують лексичні конструкції «заверения <...> сомнительны», «сомнительно <...> и качество получаемых знаний», «абитуриенты не шибко рвутся в вузы-подселенцы», «качественные знания там им могут и не дать», «деканаты перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость», «поощряя снижение качества образования», «не дай Бог попасть к выпускникам переехавшего в город медуниверситета», «преподавание превращается в фикцию» із негативною компонентою значення, у тому числі шляхом навішування лексичних ярликів, що може не викликати схвалення, позитивного ставлення.

Вона виражена наступними лексичними засобами:

«С начала АТО со спорных территорий были вывезены 16 высших учебных заведений и 10 научных учреждений»,

«... Короче, все эти заверения ректоров переселенных вузов типа: «Ну, до чего же нам хорошо и здорово!», на наш взгляд, довольно сомнительны. Как сомнительно, кстати, и качество получаемых знаний...»;

«... Не секрет, что преподавателей набирают из числа тех, кто таковыми не являются. Вот это и стало одной из главных причин, по которым абитуриенты не шибко рвутся в вузы-подселенцы, понимая, что качественные знания там им могут и не дать...»,

«... Уже сейчас многие деканаты перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость, тем самым поощряя снижение качества образования: «Не дай Бог попасть к выпускникам переехавшего в город медуниверситета...»,

«... А чему удивляться, если вся клиническая база осталась в том же Донецке?! А без лабораторий, техники, литературы, профессуры преподавание превращается в фикцию».

Висловлювання, що виражені в образливій формі, - не встановлені.

Встановити, чи стосується негативна інформація саме Донецького медичного університету, - не виявилося можливим через причини, наведені у п. «За питаннями №7-8».

Згідно ч.2 ст.34 Господарського кодексу України «дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання».

Відповідно до ч.ч.4, 6 ст.277 Цивільного кодексу України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації відповідно до ч.7 ст.277 ЦК України здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Як вбачається з висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи писемного мовлення №8585 від 14.09.2018, висловлювання про те, що:

- «Не секрет, что преподавателей набирают из числа тех, кто таковыми не являются»;

- «Уже сейчас многие деканаты перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость»;

- «...вся клиническая база осталась в том же Донецке?!»

- «По данным вступительных экзаменов прошлого года большинство вузов-переселенцев недобрали первокурсников»,

викладені відповідачем у формі тверджень.

Також у названій статті висновком експерта встановлена негативна інформація щодо медичного університету, який переїхав з Донецька до Краматорська. Вона виражена наступними лексичними засобами:

- «С начала АТО со спорных территорий были вывезены 16 высших учебных заведений и 10 научных учреждений»,

- «... Короче, все эти заверения ректоров переселенных вузов типа: «Ну, до чего же нам хорошо и здорово!», на наш взгляд, довольно сомнительны. Как сомнительно, кстати, и качество получаемых знаний...»;

- «... Не секрет, что преподавателей набирают из числа тех, кто таковыми не являются. Вот это и стало одной из главных причин, по которым абитуриенты не шибко рвутся в вузы-подселенцы, понимая, что качественные знания там им могут и не дать...»,

- «... Уже сейчас многие деканаты перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость, тем самым поощряя снижение качества образования: «Не дай Бог попасть к выпускникам переехавшего в город медуниверситета...»,

- «... А чему удивляться, если вся клиническая база осталась в том же Донецке?! А без лабораторий, техники, литературы, профессуры преподавание превращается в фикцию».

Під час розгляду справи відповідач належними та допустимими доказами:

1) не довів те, що наступні твердження є достовірними:

- викладачів в Донецький національний медичний університет обирають з-поміж тих, хто не є викладачами насправді;

- деканати Донецького національного медичного університету не звертають уваги на рівень освіти у їхніх навчальних закладах,

так само як і

2) не спростував твердження позивача про те, що:

- «в університеті діє 30 кафедр, працює 131 кандидат наук, 80 доцентів, 30 професорів, які дають знання студентам на високому рівні»;

- «в 2016 році студенти університету успішно (на 100%) склали державний ліцензійний іспит Крок 1, Крок 2 та Крок 3»;

- «за даними сайту «Освіта.uа», які основані на показниках баз даних «Scopus», «Топ-200 Україна» та «Вебометрикс», в консолідованому рейтингу вузів України 2016 р. університет посідає двадцять друге місце з 269 заявлених, шосте місце серед кращих вузів східного регіону України, та друге місце серед кращих медичних вищих навчальних закладів України»;

- «за результатами прийому на 2016/17 навчальний рік, вузом державне замовлення виконано на 100% і до університету зараховано 913 студентів, при цьому до університету за вказаний період з інших навчальних закладів перевелося 152 студента».

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Щодо тверджень у статті про те, що «клінічні бази університетів, які переїхали з території зони АТО, залишилися в тих містах, приміром, в Донецьку» та «до більшості з університетів, які переїхали з території зони АТО, вступила недостатня кількість першокурсників», господарський суд констатує наступне:

- клінічна база медуніверситету дійсно залишилась на непідконтрольній Україні території і це є загальновідомим фактом;

- в акті про результати аудиту ефективності використання коштів державного бюджету на підготовку медичних, фармацевтичних кадрів та стану використання і розпорядження об`єктами державної власності, належними державі матеріальними, іншими активами, що мають фінансові наслідки для державного бюджету від 19.02.2019 Рахункова палата України зазначила, що «внаслідок початку бойових дій на сході країни і окупації частини території області, ДНМУ вимушений переміститися з тимчасово окупованої території України, на якій залишилося все майно, яке безпосередньо пов`язане з навчанням учнів, студентів, аспірантів, докторантів, слухачів»;

- у позові позивач зазначає, що «за результатами прийому на 2016/17 навчальний рік, вузом державне замовлення виконано на 100% і до університету зараховано 913 студентів», проте не наводить дані прийому за 2014/15, 2015/16 навчальні роки в динаміці і, як наслідок, наведені позивачем дані не пояснюють реальної картини прийому (вступу) першокурсників до медуніверситету.

З урахуванням викладеного суд вважає, що надруковані у статті твердження, а саме (мовою оригіналу): «… преподавателей набирают из числа тех, кто таковыми не являются», «… деканаты перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость», з урахуванням висновків, зроблених судовою лінгвістичною (семантико-текстуальною) експертизою писемного мовлення №8585 від 14.09.2018, не відповідає дійсності. а відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження достовірності відображеної інформації за змістом, зазначеним вище. І, як наслідок, зазначена інформація підлягає спростуванню, а в іншій частині позов (вимоги щодо визнання недостовірною та спростування інформації) задоволенню не підлягає. .

Окрім того, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 №875/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецької та Луганської областей, наказу Міністерства охорони здоров`я України №876 від 21.11.2014 «Про організацію діяльності Донецького національного медичного університету імені М. Горького» установлено, що до завершення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей Донецький національний медичний університет імені М. Горького тимчасово проводить свою діяльність на базі Краснолиманського медичного коледжу Донецького національного медичного університету імені М. Горького, який розміщується за адресою: м. Красний Лиман, вул. Кірова, будинок 27.

Постановою Кабінету Міністрів України №935 від 13.10.2015 затверджено перелік державних вищих навчальних закладів, переміщених з району проведення АТО, серед яких є Державний заклад «Луганський державний медичний університет» та Донецький національний медичний університет».

Згідно наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про організацію діяльності Луганського державного медичного університету» установлено, що до завершення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей Луганський державний медичний університет тимчасово проводить свою діяльність за адресою: м. Рубіжне, вул. Будівельників, будинок 32.

Як вбачається з наданих позивачем договорів оренди №6168/2015 від 26.05.2015, №6313/2016 від 21.06.206, №6314/2016 від 21.06.2016, №6316/2016 від 21.06.2016, в тимчасовому користуванні позивача перебувають приміщення учбових корпусів за адресами: м. Краматорськ, б-р Машинобудівників, 39; м. Краматорськ, вул. Академічна, 72, м. Краматорськ, б-р Машинобудівників, 39а.

З наведеного вбачається, що Донецький національний медичний університет здійснює свою діяльність в м. Краматорськ. Тобто, інформація про місцезнаходження позивача та місце здійснення ним освітнього процесу є доведеною та загальновідомою і в цій частині не підлягає спростуванню.

Щодо висловлювань, які містяться у статті «Инфляция образования, или Искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории», розміщеній у газеті

«Краматорська правда» (випуск №19 (13536) від 17.05.2017 та які визнані експертом як оцінне судження, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Згідно зі ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Разом з тим, ст. 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Отже, з наведеного вбачається, що викладена у статті «Инфляция образования, или Искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории» і визнана експертом як оцінне судження інформація є лише припущенням автора і не може розцінюватись як поширення недостовірної інформації, оскільки мала місце реалізація автором свого конституційного права, передбаченого Конституцією України, а не поширення недостовірної інформації, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 23 040,00грн., суд зазначає наступне.

Пунктом. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, тому вимога про відшкодування моральної шкоди може бути заявлена як самостійно, так і у поєднанні із вимогами про опублікувала спростування недостовірної інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягають з`ясуванню наступні обставини: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст. 1173 ЦК України).

Аналізуючи зазначені положення закону, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача.

Суд звертає увагу на те, що відшкодування моральної шкоди здійснюється у разі наявності у діях правопорушника усіх елементів складу цивільного правопорушення у їх сукупності, а саме: неправомірної поведінки особи, наявності шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою та вини заподіювача шкоди.

З урахуванням викладеного судом встановлено, що протиправна поведінка з боку відповідача мала місце частково, проте для застосування такого виду відповідальності як стягнення моральної шкоди необхідною умовою є наявність усіх складових елементів складу правопорушення. Водночас, вимагаючи стягнення з відповідача моральної шкоди позивач не підтвердив належними доказами факт понесення ним шкоди та відповідно відсутній причинно-наслідковий зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на час розгляду спору і прийняття рішення) обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного, господарський суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 23 040,00грн. відмовити повністю.

При прийнятті рішення судом враховані також ті обставини, що:

1. В акті рахункової палати України про результати аудиту ефективності використання коштів державного бюджету на підготовку медичних, фармацевтичних кадрів та стану використання і розпорядження об`єктами державної власності, належними державі матеріальними, іншими активами, що мають фінансові наслідки для державного бюджету від 19.02.2019 зазначено наступне: «… у 2018 році загальний прийом на навчання в університеті зменшився порівняно з 2017 роком на 120 осіб … Суттєве зменшення прийому відбулось по студентах, що навчаються за державним замовленням (з 272 осіб у 2017 до 195 осіб у 2018 році), а також студентів - громадян України, які навчаються за кошти юридичних і фізичних осіб, у 2018 році таких осіб зараховано на 40,8 % менше ніж у 2017 році. Однією з причин такого стану є встановлення у 2018 році МОН України мінімального прохідного балу (150 балів) для вступу громадян України на основі повної загальної середньої освіти для спеціальностей 221 «Стоматологія», 222 «Медицина», 228 «Педіатрія» галузі знань 22 «Охорона здоров`я». У зв`язку з цим створені умови для зростання обсягів прийому на навчання іноземних громадян (за кошти фізичних та юридичних осіб). Так, обсяг прийому на навчання до Університету іноземних громадян у 2018 році збільшився з 448 до 574 осіб.

Загалом, у 2017 році на навчання до Університету для здобуття освіти за зараховано 1134 особи, з яких за державним замовленням - 272 особи, або 24,0 %, за кошти фізичних та юридичних осіб - 862 особи, з яких 448 іноземних громадян.

У 2018 році - 1014 осіб (з яких за державним замовленням -195 осіб, або 19,2 %, за кошти фізичних та юридичних осіб - 819 осіб, у т.ч. іноземних громадян - 574 особи, або 56,6 %).

… у 2017 та 2018 роках Університетом не забезпечено фактичний прийом на доведені місця державного замовлення».

Тобто, рахункова палата України однією з причин недобору студентів в медуніверситет вбачає у зміні мінімального прохідного балу.

2. Наклад газети становить 2 001 екземпляр і розповсюджується на обмеженій території, у той час як студентами позивача є громадяни з усієї території України і іноземці, а тому інформація, яка зазначена у спірному екземплярі, на думку суду, не могла вплинути на репутацію університету.

За таких обставин вимоги позивача підлягають задоволенню тільки в частині визнання недостовірною та спростування інформації про те, що:

- викладачів в Донецький національний медичний університет обирають з-поміж тих, хто не є викладачами насправді;

- деканати Донецького національного медичного університету не звертають уваги на рівень освіти у їхніх навчальних закладах.

В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, пов`язаних з вимогами щодо визнання інформації недостовірною і зобов`язання її спростувати, а також з оплатою судової експертизи покладаються на обидві сторони порівну, а в частині вимог щодо стягнення моральної шкоди - на позивача.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 15, 23, 91, 94, 200, 201, 277, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст.30, 47-1 Закону України «Про інформацію» і керуючись ст.ст.91, 210, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію, поширену редакцією міської Газети «Краматорская правда» в друкованому виданні № 19 (13536) від 17.05.2017 в статті «Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории», а саме (мовою оригіналу):

- «… преподавателей набирают из числа тех, кто таковыми не являются»;

-«…деканаты перемещенных университетов сквозь пальцы смотрят на успеваемость».

Зобов`язати редакцію міської газети «Краматорская правда» спростувати вказану недостовірну інформацію шляхом розміщення спростування у друкованому виданні міська газета «Краматорська правда» набраного тим же шрифтом і поміщеним під заголовком «Спростування» на тому ж місці шпальти, де містилась інформація, яка спростовується у запланованому найближчому випуску у такій редакції: «У випуску міської газети «Краматорська правда» №19 від 17.05.2017 р. на першій та тринадцятій сторінках під назвою «Инфляция образования или искусственное повышение интеллекта на отдельно взятой территории» була опублікована стаття, яка містить недостовірну інформацію про переміщений медичний ВУЗ. Повідомляємо, що інформація під вказаним заголовком в частині, що стосується медичного університету і щодо підбору викладацького складу та звернення уваги деканатів за рівнем освіти у медуніверситеті не відповідає дійсності та визнана недостовірною відповідно до рішення суду».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міська газета "Краматорська правда" (84313, Донецька область, місто Краматорськ, площа Миру, будинок 2; ідентифікаційний код 02472223) на користь Донецького національного медичного університету (місцезнаходження: 84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 27; ідентифікаційний код 02010698) 3 932,50грн. на часткове відшкодування витрат по оплаті судової експертизи, 1 600,00грн. на часткове відшкодування витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 18.02.2021.

Головуючий суддя В.І. Матюхін

Суддя О.В. Чернова

Суддя Д.М. Огороднік