ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021м. ДніпроСправа № 904/6667/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "ТЕТРА", м. Жовті Води Дніпропетровської області

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 139 297 грн. 07 коп. за договором від 14.05.2020 № Т-02-007/27-142-01-20-01236

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВП "ТЕТРА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 07.12.2020 № 001-078, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заборгованість у розмірі 139 297 грн. 07 коп., з яких: 133 890 грн. 00 коп. - основний борг, 2 985 грн. 09 коп. - пеня, 1 492 грн. 54 коп. - 3% річних, 929 грн. 44 коп. - інфляційні втрати, відповідно до умов договору від 14.05.2020 № Т-02-007/27-142-01-20-01236.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою господарського суду від 15.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку визнано малозначною та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

11.01.2021 на адресу суду надійшов відзив відповідача від 29.12.2020 № 12-07/3179, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає та повідомив суд про повну оплату основного боргу в сумі 133 890 грн. 00 коп., відповідно до платіжного доручення від 17.12.2020 № 15346, просив в цій частині провадження у справі закрити. Несвоєчасну оплату наданих позивачем послуг обґрунтовує об`єктивними причинами, як-то прийняття Міністерством енергетики та Урядом ряду заходів щодо роботи енергетичного сектору України, низький рівень розрахунків ДП «Гарантований покупець» та НЕК «Укренерго» перед ДП «НАЕК «Енергоатом» за відпущену електроенергію тощо, які вплинули на виконання відповідачем грошових зобов`язань за спірним договором. У решті позовних вимог просив відмовити, зокрема, зазначив, що позивачем невірно розраховані інфляційні втрати.

Позивач не скористався своїм правом на надання відповіді на відзив в порядку ст. 166 ГПК України у встановлений судом строк.

Отже, слід вважати, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі та надані всі наявні докази на підтвердження вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2020 між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВП "ТЕТРА" (виконавець) укладено договір № Т-02-007/27-142-01-20-01236 (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується виконати послуги зі збирання, регулювання, налагодження та калібрування приладів згідно технічних вимог (додаток 1) з наданням відповідних документів про проведення регулювання, налагодження та калібрування приладів, а замовник здійснити оплату послуг на умовах визначених договором (п. 1.1 договору).

Місце виконання послуги - Дніпропетровська обл., м. Жовті Води, вул. Франка, 2 (п. 1.4 договору).

Згідно з п. 2.1 договору виконання послуг передбачає збирання вимірювальних приладів згідно переліку (додаток 2) відповідно до технічних характеристик (додаток 3) та технічних вимог (додаток 1) з матеріалів та компонентів наданих замовником, у наступному обсязі:

2.1.1 Слюсарне збирання приладу;

2.1.2 Монтаж внутрішніх електричних з`єднань приладу;

2.1.3 Монтаж зовнішніх електричних з`єднань приладу;

2.1.4 Регулювання електронних вузлів приладу;

2.1.5 Калібрування приладу;

2.1.6 Виготовлення експлуатаційної документації приладу

2.1.7 Приймання приладів проводиться на промисловій площадці Виконавця за участю представників Замовника.

2.1.8 Виконавець повинен взяти участь і надати технічну допомогу в проведені приймально-здавальних випробувань виробів РАС-02 співробітниками ВП «АтаМ».

За умовами п. 2.2. договору передача матеріалів та компонентів для виконання послуг здійснюється за актом прийому-передачі матеріалів і компонентів.

Відповідно до п. 2.3. строк виконання послуг - до 30.05.2020. У разі затримки у передачі замовником матеріалів і компонентів (згідно переліку у додатку №2), строк надання послуги відтерміновується відповідно на кількість днів прострочки передачі матеріалів і компонентів. Замовник повинен передати матеріали і компоненти в строк до 08.05.2020.

Згідно з п. 3.1. договору загальна сума послуг за договором є твердою та складає 133 890,00 грн. (сто тридцять три тисячі вісімсот дев`яносто грн. 00 коп.), у т.ч. ПДВ 20% - 22 315,00 грн. (двадцять дві тисячі триста п`ятнадцять грн. 00 коп.)

Оплата послуг за договором проводиться замовником у національній валюті шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця (п. 3.2 договору).

У п. 3.3. договору сторони узгодили, що розрахунок за договором здійснюється замовником протягом 30 банківських днів після надання послуг та підписання акту здачі-приймання наданих послуг.

Відповідно до п. 4.1. договору після завершення послуг виконавець надає замовнику акти прийому-передачі вимірювальних приладів згідно переліку у додатку №2, а також актів здачі-приймання наданих послуг. Приймання послуг здійснюється уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня надання виконавцем актів здачі-приймання наданих послуг повинен направити виконавцеві підписані акти або мотивовану відмову від приймання послуг. За відсутності з боку замовника мотивованої відмови протягом зазначеного вище терміну, послуги вважаються виконаними незалежно від дати підписання замовником актів здачі-приймання наданих послуг.

Згідно п. 5.2. договору за порушення строку оплати виконаних послуг, визначеного пунктом 3.3 даного договору, замовник сплачує виконавцеві пеню в розмірі 0,1% від суми неоплачених у строк послуг за кожний день прострочення, але не більше облікової ставки НБУ, що діє в період, за який нараховується пеня.

Цей договір набирає чинності з моменту підписання та скріплення печатками сторін та реєстрації в ДП «НАЕК «Енергоатом» та діє до 31.12.2020, а в частиш виконання зобов`язань - до їх повного виконання. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. п. 7.1., 7.2. договору).

На виконання умов договору 29.05.2020 сторонами складений та підписаний акт приймання наданих послуг по темі «Послуги зі збирання, регулювання, налагодження та калібрування приладів згідно Технічних вимог» № 005, відповідно до якого виконавцем виконані, а замовником прийняті послуги зі збирання регулювання, налагодження та калібрування приладів згідно Технічних вимог (додаток 1 до договору № Т-02-007/27-142-01-20-01236 від 14.05.2020) з наданням відповідних документів пре проведення регулювання, налагодження та калібрування приладів, одна послуга.

Склад виконаних послуг:

1. Слюсарне збирання приладів.

2. Монтаж внутрішніх електричних з`єднань приладів.

3. Монтаж зовнішніх електричних з`єднань приладів.

4. Регулювання електронних вузлів приладів.

5. Калібрування приладів.

6. Виготовлення експлуатаційної документації приладів.

7. Проведення приймально-здавальних випробувань приладів при участі представників ВП «АтаМ».

8. Надання технічної допомоги в проведенні приймально-здавальних випробувань приладі співробітникам ВП «АтаМ».

Вартість виконаних послуг: 133 890,00 гри. (Сто тридцять три тисячі вісімсот дев`яносто грн. 00коп.), У тому числі ПДВ - 22 315.00 (двадцять дві тисячі триста п`ятнадцять грн. 00 коп.).

Позивач зазначає, що в порушення умов договору, відповідач не здійснив розрахунок за надані позивачем послуги, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 133 890 грн. 00 коп.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідач із претензією від 11.11.2020 № 001-059, в якій вимагав сплати спірну заборгованість (а.с. 25-27).

Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

Із посиланням на умови п. 5.2 договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 2 985 грн. 09 коп. за період з 15.07.2020 по 27.11.2020.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 929 грн. 44 коп. за період з липня по жовтень 2020 та 3% річних в сумі 1 492 грн. 54 коп. за період з 15.07.2020 по 27.11.2020.

Після звернення позивача із даним позовом до суду, в рахунок оплати вартості наданих послуг відповідач здійснив оплату в сумі 133 890 грн. 00 коп., на підтвердження чого надав платіжне доручення від 17.12.2020 № 15346.

Доказів оплати решти спірної заборгованості відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Предметом доказування по справі є обставини укладання договору, факт надання послуг, строк оплати послуг, наявність часткової оплати послуг, наявність прострочення оплати послуг, строк дії договору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд зазначає таке.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору від 14.05.2020 № Т-02-007/27-142-01-20-01236, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору позивачем надані послуги на суму 133 890 грн. 00 коп., які прийняті відповідачем без будь-яких претензій та зауважень щодо якості, обсягів та строків надання вказаних послуг.

З урахуванням умов п. 3.3 договору строк оплати наданих послуг є таким, що настав 10.07.2020.

Отже, судом встановлено, що факт належного надання позивачем послуг, що не заперечується відповідачем та підтверджується належними доказами, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 133 890 грн. 00 коп. визнаються судом обґрунтованими.

Водночас, відповідачем до матеріалів справи надані докази на підтвердження оплати вартості наданих послуг в сумі 133 890 грн. 00 коп. після звернення позивача із даним позовом до суду, тому грошові зобов`язання відповідача у вказаній сумі в силу положень ст. 202 Господарського кодексу України, на час розгляду справи судом є припиненими Таким чином, між сторонами відсутній предмет спору щодо стягнення цих грошових коштів і провадження у справі в цій частині підлягає закриттю, згідно приписів п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарському кодексі України).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені порушень чинного законодавства та умов договору судом не встановлено.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 3% річних порушень чинного законодавства та умов договору судом не встановлено.

Разом з тим, судом встановлено, що розмір інфляційних нарахувань за розрахунком суду за період з серпня по жовтень 2020 є більшим, ніж заявлено позивачем. Разом з тим, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Пред`явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги про стягнення інфляційних втрат у заявленому позивачем розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені договором, майново-господарські зобов`язання перед позивачем з оплати наданих позивачем послуг, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 1 492 грн. 54 коп. 3% річних, 929 грн. 44 коп. інфляційних втрат, 2 985 грн. 09 коп. пені - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 133 890 грн. 00 коп. провадження підлягає закриттю за відсутністю предмету спору.

Щодо викладених у відзиві на позов посилань відповідача на фінансові труднощі, пов`язані із об`єктивними причинами, як-то прийняття Міністерством енергетики та Урядом ряду заходів щодо роботи енергетичного сектору України, низький рівень розрахунків ДП «Гарантований покупець» та НЕК «Укренерго» перед ДП «НАЕК «Енергоатом» за відпущену електроенергію тощо, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 1 ст. 96 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Відповідач як юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями за спірним договором і така відповідальність не може ставитися у залежність від фінансових складнощів відповідача, обумовлених різноманітними чинниками про які вказує відповідач у своєму відзиві на позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Положення аналогічно змісту містяться і у ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

У відповідності до п. 1.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов`язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов`язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Таким чином, посилання відповідача на фінансові труднощі не звільняє його від відповідальності.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Водночас, оскільки провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги у розмірі 133 890 грн. 00 коп. судом закрито, за приписами п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, судовий забір в сумі 2 020 грн. 41 коп. підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду, у разі подання відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, п. 2 ч. 1ст. 231, ст. ст. 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 133 890 грн. 00 коп.

В іншій частині позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул Назарівська, буд. 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, буд. 4, код ЄДРПОУ ВП 39688675) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "ТЕТРА" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Франко, буд. 2, ) 2 985 грн. 09 коп. (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять грн. 09 коп.) пені, 1 492 грн. 54 коп. (одну тисячу чотириста дев`яносто дві грн. 54 коп.) 3% річних, 929 грн. 44 коп. (дев`ятсот двадцять дев`ять грн.. 44 коп.) інфляційних втрат, 81 грн. 59 коп. (вісімдесят одну грн. 59 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 22.02.2021

Суддя І.А. Рудь