РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2021Справа № 910/19781/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС»

до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ»

про стягнення 58 771, 22 грн

Без повідомлення (виклику) учасників судового процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» про стягнення збитків в сумі 58 771, 22 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок здійснення відповідачем перевезення вантажних вагонів, які перебувають у власності та оренді позивача, було виявлено розукомплектування останніх, що в подальшому призвело до заподіяння позивачу збитків в сумі 58 771, 22 грн., пов`язаних з ремонтом цих вагонів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

19 січня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву разом із клопотанням про поновлення строку на його подання. Дослідивши доводи, наведені у клопотанні, суд вважає їх достатніми для визнання підстав пропуску строку на подання відзиву поважними.

25 січня 2021 року до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач вказує на хибність доводів викладених у відзиві, у зв`язку з чим наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» здійснювало перевезення вантажних вагонів власності (оренди) позивача.

Так, на підставі залізничних накладних № 40870248, № 46707543, № 46683280, № 49350424, № 49346471, № 49342355, № 49337124, № 49325376, № 49346489, № 49346489 відповідач здійснював перевезення вантажних вагонів № 61900379, № 52797727, № 61965026, № 63130025, № 53599718, № 62524202, № 62107271, № 62241336, № 63278766, № 63378780, № 52292216, № 53590576, № 62059415, № 63094833, орендарем та власником яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС».

Позивач стверджує, що під час перебування зазначених вагонів на станціях Інгулець (код станції 467703), Рядова (код станції 457202), Миколаївка-Донецька (код станції 455204) було виявлено їх пошкодження (розукомплектування).

З метою складання відповідних актів, а саме комерційних актів форми ГУ-22 ТОВ та актів про пошкодження вагону форми ВУ-25М «ЛЕМТРАНС» письмово звернулось з заявою вих. № 5307/ДВ від 10.08.2020 до начальника станції Інгулець структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77202378) та заявою № 5308/ДВ від 10.08.2020 до начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експреснакладна 77202608).

Крім цього, ТОВ «ЛЕМТРАНС» звернулось до начальника структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргою № 6192/ДВ від 11.09.2020 на дії Начальника станції Інгулець структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77205319).

На скаргу вих. № 6192/ДВ від 11.09.2020 ТОВ «ЛЕМТРАНС» отримало відповідь вих. № 407 від 25.09.2020, в якій зазначалось наступне: «Складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів (відсутності частин вагонів) нормативними документами не передбачено.»

З метою складання відповідних актів, а саме комерційних актів форми ГУ-22 ТОВ та актів про пошкодження вагону форми ВУ-25М «ЛЕМТРАНС» письмово звернулось з заявою вих. № 5625/ДВ від 20.08.2020 до начальника станції Рядова структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77203185) та заявою № 5626/ДВ від 20.08.2020 до начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77203141).

Крім цього, ТОВ «ЛЕМТРАНС» звернулось до начальника структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргою № 6199/ДВ від 11.09.2020 на дії Начальника станції Рядова структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77205319).

На скаргу вих. № 6199/ДВ від 11.09.2020 ТОВ «ЛЕМТРАНС» отримало відповідь вих. № 414 від 25.09.2020, в якій зазначалось наступне: «Складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів (відсутності частин вагонів) нормативними документами не передбачено.»

З метою складання відповідних актів, а саме комерційних актів форми ГУ-22 ТОВ та актів про пошкодження вагону форми ВУ-25М «ЛЕМТРАНС» письмово звернулось з заявою вих. № 5335/ДВ від 10.08.2020 до начальника станції Миколаївка-Донецька структурного підрозділу «Дніпровська дирекція дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77202384) та заявою № 5336/ДВ від 10.08.2020 до начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується відміткою про отримання вхід. № 03/2528 від 18.08.2020.

Крім цього, ТОВ «ЛЕМТРАНС» звернулось до начальника структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргою № 6175/ДВ від 11.09.2020 на дії Начальника станції Миколаївка-Донецька структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77205316).

Структурним підрозділом «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурним підрозділом «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» складено частково акти про пошкодження вагона (форма ВУ-25М), а саме: від 08.07.2020 щодо вагону № 52797727, від 02.07.2020 щодо вагону № 61965026, від 02.07.2020 щодо вагону № 63130025, від 26.06.2020 щодо вагону № 53599718, від 26.06.2020 щодо вагону № 62524202, від 26.06.2020 щодо вагону № 62107271, від 26.06.2020 щодо вагону № 62241336, від 26.06.2020 щодо вагону № 63278766, від 26.06.2020 щодо вагону № 63378780, від 26.06.2020 щодо вагону № 52292216, від 26.06.2020 щодо вагону № 53590576, від 26.06.2020 щодо вагону № 62059415, від 26.06.2020 щодо вагону № 63094833.

Щодо пошкодження вагону № 61900379 акт за формою ВУ-25М не складався.

Внаслідок розукомплектування вагонів ТОВ «ЛЕМТРАНС» було змушене передати Структурному підрозділу «Вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурному підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності ТОВ «ЛЕМТРАНС».

ТОВ «ЛЕМТРАНС» було придбано деталі, які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, а саме:

1) на підставі Контракту купівлі-продажу № 495 від 14.03.2018 та специфікації (додаток № 5 від 01.10.2018) у ЗАО ВТФ «Трансмашэкспорт» (м. Москва, Російська Федерація) було придбано:

- головна частина 270.023-1 у кількості 1 шт. на загальну суму 4 093, 59 грн, що дорівнює 9 675,00 російських рублів по офіційному курсу гривні до російського рубля станом на дату оплати 11.10.2018.

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах № 87 від 10.10.2018, яке проведено банком 11.10.2018, на підставі отриманого рахунку № 6/495 від 04.10.2018.

За даними Національного банку України офіційний курс гривні до російського рубля станом на 11.10.2018 становить 10 російських рублів = 4,2311 грн.

2) на підставі Контракту купівлі-продажу № 495 від 14.03.2018 та специфікації (додаток № 6 від 10.10.2018) у ЗАО ВТФ «Трансмашэкспорт» (м. Москва, Російська Федерація) було придбано:

- магістральна частина 483А.010-01 у кількості 2 шт. на загальну суму 8 906, 44 грн, що дорівнює 21 040, 00 російських рублів по офіційному курсу гривні до російського рубля станом на дату оплати 21.11.2018.

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах № 93 від 20.11.2018, яке проведено банком 21.11.2018, на підставі отриманого рахунку № 5/495 від 20.11.2018.

За даними Національного банку України офіційний курс гривні до російського рубля станом на 21.11.2018 становить 10 російських рублів = 4,2331 грн.

3) на підставі договору поставки № 59/14 від 10.02.2014 та специфікації № 52 від 27.12.2019 у ТОВ «Укртранспневматика» було придбано:

- авторежим 265 А-1 у кількості 8 шт. на загальну суму 31 651, 20 грн.

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення № 493 від 21.01.2020, № 68 від 08.01.2020 на підставі рахунку № ТП000000915 від 17.12.2019.

4) на підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 та специфікації № 51 від 02.01.2020 у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано:

- балочка опорна 100.41.030-0СБ у кількості 7 шт. на загальну суму 6 888, 00 грн.

Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 976 від 07.02.2020.

Отже, загальна вартість придбаних деталей становить: 4 093, 59 грн + 8 906, 44 грн + 31 651, 20 грн + 6 888, 00 грн = 51 539, 23 грн.

Між ТОВ «ЛЕМТРАНС» та AT «Укрзалізниця» (регіональна філія «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця») укладено договір на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів № ПР/В-20130/НЮдч від 19.02.2020.

Відповідно до цього договору Підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням (далі - ТО з відчепленням) під час експлуатації вагонів власності Замовника, орендованих вагонів, або вагонів, що знаходяться в оперативному управлінні, згідно договорів суборенди та даних довідки 2610 філії «Головний інформаційно- обчислювальний центр» акціонерного товариства «Українська залізниця», на момент передачі повідомлення 1354 з кодом 4, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах, передбачених цим Договором, за реквізитами, обумовленими Переліком (Додаток № 2).

Деталі, придбані ТОВ «ЛЕМТРАНС» для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах були передані Структурному підрозділу «Вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурному підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», та були встановлені на зазначені вище вагони відповідно до актів № 34 від 21.07.2020, № 575/255 від 31.07.2020, № 574/255 від 31.07.2020.

У зв`язку з розукомплектуванням зазначених вагонів, їх було відправлено до Структурного підрозділу «Вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонтних робіт на яких і були виконані роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони.

Отже, відповідно до відомостей вищеназваних актів, загальна вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони становить 7 231, 99 грн.

Спір між сторонами у справі виник з приводу того, що відповідач, як перевізник, належним чином не виконав зобов`язань щодо збереження вагонів позивача під час їх перебування на залізничній колії, у зв`язку з чим вагони № 61900379, № 52797727, № 61965026, № 63130025, № 53599718, № 62524202, № 62107271, № 62241336, № 63278766, № 63378780, № 52292216, № 53590576, № 62059415, № 63094833, були пошкоджені, що стало підставою проведення їх технічного огляду та ремонту шляхом заміни деталей та завдало збитків позивачу на загальну суму 58 771, 22 грн, сума яких складається з вартості придбаних деталей у розмірі 51 539, 23 грн та витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони у розмірі 7 231, 99 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України) умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

За змістом статті 5 Статуту залізниць України, на підставі нього Мінтранс затверджує: а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила); б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів); г) інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до пункту 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 856 від 28.09.2004, порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких в графі 20 «Найменування вантажу» вказується «Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)».

Судом встановлено, що Акціонерним товариством «Українська залізниця» здійснювалось перевезення вантажних вагонів власності (оренди) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС», а саме: № 61900379, № 52797727, № 61965026, № 63130025, № 53599718, № 62524202, № 62107271, № 62241336, № 63278766, № 63378780, № 52292216, № 53590576, № 62059415, № 63094833.

У статті 8 Статуту залізниць України вказано, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України.

За приписами пункту 3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 № 17, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

Відповідно до пункту 4.1 вказаних Правил випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

Суд зазначає, що прийняття відповідачем до перевезення спірних вагонів свідчить про те, що останні перебували у технічно справному стані.

Як встановлено судом, на станціях Інгулець (код станції 467703), Рядова (код станції 457202), Миколаївка-Донецька (код станції 455204) було виявлено пошкодження (розкомплектування) вагонів власності (оренди) позивача, які полягали у разобладнанні ручного стояночного гальма.

За фактом встановлення разобладнання ручного стояночного гальма, вагони власності (оренди) позивача були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

Відповідно до пункту 4.6 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.

Згідно з пунктів 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці. Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

На виконання вищезазначених Правил, у зв`язку з розукомплектуванням вказаних вагонів, їх було відправлено до Структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та Структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» для проведення ремонтних робіт, на якому і були виконані роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони, що підтверджується відповідними повідомленнями про приймання вантажних вагонів форми ВУ-36М.

Судом встановлено, що для ремонту пошкоджених вагонів позивачем придбано та надано необхідні деталі на суму 51 539, 23 грн та здійснено оплату технічного обслуговування у розмірі 7 231, 99 грн.

Відповідно до пункту 22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, сума збитків за пошкодження вагона складається з:

- витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 № 551, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.99 за № 828/4121, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

- вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

- витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

- плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Відповідачем усупереч вищевказаним положенням не спростовано своєї вини у незабезпеченні схоронності переданих йому вагонів.

Згідно з статтею 126 Статуту залізниць України за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Приписами статті 623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 ГК України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як зазначено у пункті 11 Оглядового листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» від 29.11.2007 № 01-8/91, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду, зокрема від 10 липня 2018 року в справі № 904/7359/17 та від 16 січня 2020 року в справі № 910/5827/19.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача, що порожні вагони не мають статусу вантажу та неможливість застосування до спірних правовідносин положень Статуту залізниць України.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про залізничний транспорт», підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до частини 3 статті 314 ЦК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

У відповідності до статті 110 Статуту, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

В свою чергу суд зауважує, що в даному випадку мова йде про встановлену законодавством відповідальність залізниці за незбереження приватних вагонів (майна іншої особи) під час їх використання (перевезення), а відтак статус такого майна (чи вантаж, чи порожні вагони) для встановлення складу цивільного правопорушення принципового значення немає.

Суд звертає увагу, що оскільки залізниця відмовилася складати комерційні акти з приводу пошкодження порожніх вагонів через те, що такі обставини не мають засвідчуватись саме комерційним актом, то її посилання на відсутність таких актів, а отже і матеріальної відповідальності залізниці, з урахуванням того, що статус майна не має принципово значення для встановлення складу цивільного правопорушення, є необґрунтованими та безпідставними.

Частиною 1 статті 114 Статуту встановлено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з пунктом 2 статті 126 Статуту, за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо того, що позивач не має право на пред`явлення позову до залізниці про відшкодування збитків, заподіяних незбереженням прийнятих до перевезення вагонів, не приймаються судом до уваги, оскільки позивач звертається до суду з позовом як власник (орендар) спірних вантажних вагонів, який має право на відшкодування збитків, заподіяних відповідачем.

До того ж, суд зазначає, що поданими документами підтверджується, що відповідач прийняв вагони до перевезення без заперечень та зауважень, а обов`язок відповідача забезпечувати схоронність вагонів передбачена статтею 110 Статуту залізниць України, відповідно до якої залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.

Стосовно тверджень відповідача щодо відсутності його вини у розукомплектуванні вагонів, оскільки працівниками зафіксований факт не пошкодження вагонів, а крадіжки, що підтверджується актами про пошкодження вагона (контейнера) форми ВУ-25М, де у відповідній графі міститься вказівка на вину сторонніх осіб, суд зазначає, що складені відповідачем акти про пошкодження вагона (контейнера) форми ВУ-25М, за відсутності встановлених правоохоронними органами відповідних обставин у межах кримінального провадження, не можуть вважатися такими, що підтверджують здійснення крадіжки деталей вагонів третіми особами, а отже стверджувати про те, що відбулася крадіжка деталей вагонів, а не їх пошкодження, немає підстав.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність прямого та безпосереднього причинного зв`язку між діями відповідача та сумою збитків у розмірі 58 771, 22 грн, які поніс позивач, у зв`язку із необхідністю встановлення нових деталей на вагони.

Таким чином, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову у повному обсязі.

З огляду на результат вирішення справи, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача в розмірі 2 102, 00 грн.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 46-46А; ідентифікаційний код 30600592) 58 771, 22 грн (п`ятдесят вісім тисяч сімсот сімдесят одна гривня 22 коп.) збитків та 2 102, 00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Рішення в повному обсязі складено 19.02.2020.

Суддя О.С. Комарова