ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" лютого 2021 р. Cправа №902/1008/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К", м.Київ

до фізичної особи - підприємця Мамонова Петра Даниловича, м.Вінниця

про стягнення 194170 грн заборгованості згідно договору про надання послуг

учасники процесу:

представник позивача: Дроненко Ю.В., діє на підставі ордера;

представник відповідача: Гончарука М.П., діє на підставі ордера.

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 13.10.2020 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" з наступними вимогами:

"- визнати розірваним Договір "на участь у 9-й Міжнародній Конференції на Виставці "Сонячна Енергетика Центральної та Східної Європи" CISOLAR20-TFK-50NQ" від 10.12.2019, укладений між ТОВ "ТФ-К" та ФОП Мамоновим П.Д;

- стягнути з фізичної особи - підприємця Мамонова Петра Даниловича грошові кошти у сумі 194170,00 грн, з яких: 160 000,00 грн основний борг, 32 000,00 грн штраф, 2170,00 грн 3% річних."

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач пояснює, що в обумовлений специфікацією до Договору строк (з 07 по 09.04.2020) фізична особа - підприємець Мамонов Петро Данилович не надав послуги з організації участі товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" на конференції. Пропозиції відповідача стосовно перенесення строку надання послуг на інші дати є недоцільними для позивача у зв`язку з відсутністю необхідного товару для участі у конференції.

За вказаним позовом ухвалою суду від 15.10.2020 відкрито провадження у справі №902/1008/20, вирішено її розгляд здійснити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

14.12.2020 на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову. Мотивуючи свою процесуальну позицію останній зазначає, що перенесення виставки зумовлено встановленням на всій території України карантину постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" від 11 березня 2020 року.

Відповідач стверджує, що у правовідносинах між сторонам виникли обставини, які він не міг передбачити чи відвернути, та у період існування яких останній об`єктивно, з незалежних від нього причин був позбавлений можливості виконати зобов`язання, передбачені умовами договору.

Також фізична особа - підприємець Мамонов Петро Данилович вказує, що закон пов`язує можливість зміни договору безпосередньо, не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених частиною 2 статті 652 Цивільного кодексу України.

Відповідач наголошує на тому, що після дії "карантинних" обмежень конференція відбулась. Про перенесення дати її проведення позивач повідомлявся завчасно, однак він не виконав своєї частини зобов`язань та не прийняв участи у конференції.

При цьому, відповідач звертає увагу суду, що позивач мав право, згідно п.4.1.6. Договору, відмовитися від участі в конференції до 25.02.2020. Цим же пунктом передбачено, що у випадку відмови від Договору після 25.02.2020 оплата за послуги виконавця не повертається.

З огляду на викладене відповідач вважає, що є всі підстави стверджувати, що він не порушив умови Договору та відсутні підстави для розірвання Договору між сторонами та стягнення грошових коштів з відповідача.

22.12.2020 на адресу суду надійшли пояснення позивача, в яких останній вказує, що в п.6.2. Договору "на участь у 9й Міжнародні Конференції та Виставці "Сонячна Енергетика Центральної та Східної Європи" CISOLAR 2020 (07-09 квітня, Київ, Україна) №CISOLAR 2020-ТЕК-50NQ" від 10.12.2019 (далі по тексту також - Договір) визначено наступне "У разі коли дія зазначених обставин (форс-мажор) триває більш ніж 90 календарних днів, кожна із Сторін має право на розірвання Договору і не несе відповідальності за таке розірвання за умови, що вона повідомить про це іншу Сторону не пізніш як за 15 календарних днів до розірвань цього Договору." Позивач, діючи на підставі зазначеного положення, звернувся до відповідача з листом про розірвання Договору та повернення грошів (вих. №401/ЕК від 10.09.2020).

Під час підготовчого судового засідання, 19.01.2021, представник позивача звернувся до суду з заявою про залишення без розгляду позову в частині заявлених вимог про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 32000,00 грн та 3% річних в розмірі 2170,00 грн.

Ухвалою суду від 19.01.2021 вказану заяву позивача задоволено; позовні вимоги в цій частині залишено без розгляду. Даним судовим рішенням також постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначити її до розгляду по суті на 15.02.2021.

На визначену судом дату (15.02.2021) з`явились представники обох сторін.

Під час судового засідання, 15.02.2021, представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Натомість представник відповідача проти їх задоволення заперечив.

Після закінчення судових дебатів, суд оголосив про вихід до нарадчої кімнати для прийняття рішення по справі та орієнтовний час повернення.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення представники та прокурор не з`явилися.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

10.12.2019 між фізичною особою підприємцем Мамоновим Петром Даниловичем (далі по тексту також - відповідач, виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" (далі по тексту також - позивач, замовник) укладений Договір "на участь у 9й Міжнародній Конференції та Виставці "Сонячна Енергетика Центральної та Східної Європи" CISOLAR 2020 (07-09 квітня, Київ, Україна) №CISOLAR 2020-ТFК-50NQ".

Пунктом 1.1. Договору сторони визначили, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати послуги з організації участі замовника на 9-ій Міжнародній конференції та виставці "Сонячна Енергетика Центральної та Східної Європи" CISOLAR 2020 (07-09 квітня, Київ, Україна) в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі та надати в оренду необладнане виставкове місце (надалі - послуги), а замовник зобов`язується прийняти і оплатити зазначені послуги.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. Договору виконавець зобов`язаний подати виставкове місце наступного розміру: стенд #Е10 розміром 50 кв.м (не обладнана площа). Дата і місце проведення бізнес Форуму: 07 квітня 2020 року, м.Київ, вул.Набережно-Хрещатицька 1, готель FAIRMONT Grand Hotel.

Пунктом 1.4. Договору сторони узгодили, що дата і місце проведення виставки: 08-09 квітня 2020 року, м.Київ, вул.Межигірська, 82, Виставковий центр "М82":

1.4.1. Дні монтажу Виставки:

05 квітня 2020 р. - з 09:00 до 23:00 (неділя)

06 квітня 2020 р. - з 09:00 до 23:00 (понеділок)

07 квітня 2020 р. - з 09:00 до 23:00 (вівторок)

1.4.2. Час роботи Виставки для учасників (експонентів):

08 квітня 2020 р. - з 08:00 до 21:00 (середа)

09 квітня 2020 р. - з 08:00 до 21:00 (четвер)

1.4.3. Час роботи Виставки для відвідувачів:

08 квітня 2020 р. - з 10:00 до 18:00 (середа)

09 квітня 2020 р. - з 10:00 до 17:00 (четвер)

1.4.4. Дні демонтажу Виставки:

09 квітня 2020 р. - з 18:00 до 23:00 (четвер)

10 квітня 2020 р. - з 09:00 до 22:00 (п`ятниця)

Відповідно до п.2.1. Договору вартість послуг складає: 160000,00 грн, без ПДВ. Ціна послуг включає в себе відшкодування витрат виконавця по організації участі замовника в конференції та виставці і плату за виконану ним роботу (в т.ч. орендна плата).

Згідно до п.2.3. Договору замовник зобов`язується сплатити:

2.3.1. 30% вартості послуг (48 000,00 грн.) - до 10.01.2020;

2.3.2. 70% вартості послуг (112 000,00 грн.) - до 20.02.2020.

Організація участі замовника в Міжнародній конференції та виставці "Сонячна Енергетика Центральної та Східної Європи" CISOLAR 2020 полягає у наданні виставкової площі розміром 50 кв.м на стенді №Е10 (п.3.2. Договору).

Після закінчення 9-ї Міжнародної конференції та виставки «Сонячна Енергетика Центральної та Східної Європи" CISOLAR 2020 (07-09 квітня, Київ, Україна) і демонтажу виставкового місця замовника виконавець складає та надає на підписання замовнику акт виконаних робіт (п.3.3. Договору).

Акт виконаних робіт складається виконавцем датою останнього дня проведення демонтажу виставкового місця замовника відповідно до п.1.4.4 даного Договору (п.3.4. Договору).

Відповідно до п.6.1. Договору сторони погодилися, що в разі виникнення форс-мажорних обставин (дії непереборної сили, яка не залежить від волі сторін), включаючи, але не обмежуючись наступними: війни, військових дій, законодавчих змін, які унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов`язань, пожеж, повеней, іншого стихійного лиха чи сезонних природних явищ, сторони звільняються від виконання своїх зобов`язань за Договором на час дії зазначених обставин.

У разі, коли дія зазначених обставин триває більш ніж 90 календарних днів, кожна із сторін має право на розірвання Договору і не несе відповідальність за таке розірвання за умови, що вона повідомить про це іншу сторону не пізніш як за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до розірвання цього Договору. Достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий уповноваженим органом виконавчої влади, який підтверджує наявність таких обставин (п.6.2. Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту підписання та скріплення його печатками сторін та діє до повного виконання зобов`язань сторонами за цим Договором (п. 8.1. Договору).

Даний Договір може бути змінено, розірвано або доповнено за взаємною згодою сторін. Всі зміни та доповнення (специфікації, додатки, акти виконаних робіт, погодження, листи та інші документи, що укладаються в межах цього Договору) складають невід`ємну частину цього Договору і повинні бути узгоджені в письмовій формі між сторонами (п.8.2. Договору).

До вказаного Договору сторонами також обопільно підписано та скріплено печатками специфікацію №01, яка дублює зміст Договору в частині найменування, вартості та порядку оплати послуги, що зобов`язується надати виконавець, а замовник її прийняти. При цьому специфікацією №2 до Договору сторони конкретизували обсяг вказаної послуги.

Відповідно до умов Договору відповідачем виставлено позивачу рахунок-фактуру №08/12 від 17.12.2019 на оплату послуги в розмірі 160 000,00 грн.

Вказаний рахунок, відповідно до платіжних доручень: №3713 від 20.02.2020 на суму 112000,00 грн та №758 від 09.01.2020 на суму 48000,00 грн, оплачений в повному розмірі.

В подальшому позивач отримав офіційну заяву від організаторів CISOLAR 2020, за підписом генерального директора IB Centre (Центр Інноваційного Бізнесу), голови організаційного комітету CISOLAR 2020 Віталія Давія, щодо перенесення події на 15 -17 липня 2020 року з наступним змістом:

"Як відомо, зараз світ переживає складні часи. Багато країн забороняють проведення масових заходів, закривають свої кордони та можливість вільно подорожувати іншими країнами... .

Ми піклуємося про вашу безпеку і для нас дуже важливе здоров`я кожного учасника події. Саме тому, 10 березня 2020 року, організаційний комітет CISOLAR 2020 прийняв важливе рішення: перенести подію 9-ту Міжнародну Конференцію та Виставку сонячної енергетики Центральної та Східної Європи CISOLAR 2020, яка повинна була відбутися 07-09 квітня 2020 року у Києві.

Від імені організаційного комітету CISOLAR 2020 оголошуємо офіційні дати проведення CISOLAR 2020 у Києві:

15 липня - бізнес-конференція CISOLAR, яка відбудеться у готелі Fairmont (вул.Набережно-Хрещатицька, 1)

16-17 липня виставка нових енергетичних технологій пройде у виставковому центрі М82 (вул. Межигірська. 82)... .

Для спонсорів та експонентів CISOLAR 2020 пропонуємо декілька варіантів щодо збереження участі:

1. Рекомендовано. Зберегти бронювання та взяти участь у події CISOLAR 2020, яка відбудеться 15-17 липня.

2. Перенести бронювання стендів та спонсорських пакетів на SEF 2020 КYIV (20-22 жовтня) або SEF 2020 Краків (1-2 грудня).

3. Перенести бронювання на CISOLAR 2020 (квітень 2021)".

Листом від 10.09.2020 за №40/ЕК товариство з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" звернулось до фізичної особи - підприємця Мамонова П.Д. про розірвання договору, в якому повідомило, що визначені організатором дати перенесення конференції не є актуальними для товариства. Даним листом позивач, посилаючись на припинення зобов`язань сторін в зв`язку з розірванням договору, також просив відповідача протягом 10 робочих днів повернути отримані кошти.

За результатами розгляду пропозиції про розірвання Договору фізична особа - підприємець Мамонов П.Д. направив на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" лист №1/09 від 17.09.2020 наступного змісту:

"Перенесення 9-ї Міжнародної конференції та Виставки Сонячна Енергетика Центральної та Східної Європи CISOLAR 2020 (далі - Конференція) було зумовлене непередбачуваними обставинами, які не залежали від волі Виконавця і на які об`єктивно неможливо вплинути: встановлення на всій території України карантину (постанова КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОУЮ-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2), що унеможливлює проведення всіх масових заходів, у тому форматі, який було заплановано.

Організатори Конференції зобов`язані виконувати вимоги чинного законодавства та, поряд з цим, не можуть наражати на небезпеку учасників та відвідувачів Конференції... .

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на сьогодні ФОП Мамонов Петро Данилович належним чином виконує умови Договору, а тому не вбачає підстав для дострокового розірвання Договору.

Виконавцем було проведено значний обсяг роботи з підготовки та організації Конференції, включаючи здійснення попередньої оплати підрядним організаціям, які пропонують Виконавцю лише єдину опцію - зміну дат виконання зобов`язань по проведенню виставки відповідно до угоди.

З огляду на це, ФОП Мамонов Петро Данилович відмовляється від дострокового розірвання Договору та пропонує досягнути згоди щодо приведення Договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились (насамперед щодо дати проведення заходу)."

Відмова відповідача від розірвання договору та повернення отриманих коштів стали причиною звернення з даним позовом до суду.

На підставі встановлених обставин, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З моменту укладення сторонами Договору між ними виникли зобов`язання, які мають правову природу договору про надання послуг.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі статтею 177 Цивільного кодексу України послуга є самостійним об`єктом цивільних прав.

Визнання послуги об`єктом цивільних прав (цивільних правовідносин) зумовлює наявність договірних зобов`язань, предметом виконання яких є здійснення виконавцем певної дії, обумовленої договором, нематеріальний результат якої споживається замовником у процесі її надання.

Згідно ст.902 ЦК Україна виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Водночас відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Пунктом 6.1. Договору сторони погодили, що в разі виникнення форс-мажорних обставин (дії непереборної сили, яка не залежить від волі Сторін), включаючи, але не обмежуючись наступними: війни, військових дій, законодавчих змін, які унеможливлюють виконання Сторонами своїх зобов`язань, пожеж, повеней, іншого стихійного лиха чи сезонних природних явищ, Сторони звільняються від виконання своїх зобов`язань за Договором на час дії зазначених обставин.

У разі, коли дія зазначених обставин триває більш ніж 90 календарних днів, кожна із сторін має право на розірвання Договору і не несе відповідальність за таке розірвання за умови, що вона повідомить про це іншу сторону не пізніш як за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до розірвання цього Договору. Достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є документ, виданий уповноваженим органом виконавчої влади, який підтверджує наявність таких обставин (п.3.4. Договору).

Сторонами визнається, що неможливість виконання відповідачем умов Договору в частині надання послуги з організації конференції в узгоджені строки зумовлена встановленням на всій території України карантину постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2" №211 від 11.03.2020.

Відповідно до пп.7 п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211" №255 від 02.04.2020 заборонено до 24.04.2020 проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, за умови забезпечення учасників засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Із змісту правовідносин сторін слідує, що введення на території України карантинних заходів сторони однаково розцінили як форс-мажорну обставину, у зв`язку із чим, відповідно до положень ст.75 ГПК України, даний факт не потребує додаткового доказування.

При цьому, стосовно тривалості вказаної обставини, слід зазначити, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" №392 від 20.05.2020 встановлено, що з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22.05.2020 до 22.06.2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м.Києва, м.Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №211 від 11.03.2020 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061).

Підпункт 5 пункту 3 вказаної постанови встановлює заборону на період дії карантину проведення масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів з кількістю учасників більше ніж 10 осіб.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" №500 від 17.06.2020 внесено зміни в зазначену вище постанову та продовжено термін дії карантину до 31.07.2020. Окрім того, викладено підпункт 5 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 в наступній редакції:

"На період дії карантину забороняється проведення масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів за участю більше однієї особи на 5 кв. метрів площі будівлі або території (якщо захід проводиться на відкритому повітрі), де проводиться захід. Організатор заходу відповідальний за дотримання фізичної дистанції між учасниками не менше ніж 1,5 метра."

З викладеного слідує, що обставини непереборної сили, які унеможливлювали виконання відповідачем зобов`язань тривали більш ніж 90 календарних днів, у зв`язку із чим сторони на підставі пункту 6.2. Договору отримали право на розірвання договору в результаті односторонньої відмови від нього, направивши відповідне повідомлення іншій стороні не пізніше як за 15 календарних днів до розірвання цього Договору.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання відповідачем від позивача повідомлення №401/ЗК від 10.09.2020 про розірвання договору з вимогою про повернення отриманої попередньої оплати.

З викладеного слідує, що позивач, діючи на підставі п.6.2. Договору, відмовився від продовження його дії, у зв`язку із чим суд констатує, що з урахуванням положень ч.3 ст.651, ст.907 ЦК України Договір "на участь у 9й Міжнародній Конференції та Виставці " Сонячна Енергетика Центральної та Східної Європи" CISOLAR 2020 (07-09 квітня, Київ, Україна) №CISOLAR 2020-ТFК-50NQ" - є розірваним.

Вирішуючи питання щодо моменту розірвання Договору суд враховує, що відповідно до змісту п.6.2. Договору він є розірваним після спливу 15 днів з дня отримання повідомлення сторони про односторонню відмову від Договору.

Разом з цим, матеріали господарської справи не містять повідомлення про вручення поштового відправлення (повідомлення про розірвання договору) відповідачу, яке б надало можливість визначити точну дату його отримання останнім. Натомість, в матеріалах є відповідь на дане повідомлення, датована відповідачем 17.09.2020. З урахуванням наявних доказів, суд вважає обґрунтованим рахувати визначений пунктом 6.2. Договору строк з 17.09.2020.

Підсумовуючи викладене суд вважає, що Договір від 10.12.2019 є розірваним з 03.10.2020.

Водночас, вирішуючи спір в частині заявлених вимог про визнання договору розірваним, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Враховуючи, що на момент звернення позивача з даним позовом до суду договір від 10.12.2019 уже був розірваний, відповідна позовна вимога про його розірвання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене суд відмовляє в задоволенні позовної вимоги про визнання розірваним Договору "на участь у 9-й Міжнародній Конференції на Виставці "Сонячна Енергетика Центральної та Східної Європи" CISOLAR20-TFK-50NQ" від 10.12.2019.

Щодо вимоги позивача про стягнення з фізичної особи - підприємця Мамонова Петра Даниловича грошових коштів у розмірі 160 000,00 грн слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Суд зазначає, що у разі припинення зобов`язань сторін за Договором, позивач має право розраховувати на стягнення з відповідача сплаченої йому передоплати на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України, оскільки її положення застосовуються також при поверненні виконаного однією із сторін у зобов`язанні у разі, коли підстава, на якій воно було набуте, відпала, тобто у разі, коли договір є припиненим.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 у справі №910/32931/15, від 07.05.2018 у справі №921/512/17-г, від 20.01.2020 у справі №924/774/18.

Отже, з огляду на припинення Договору від 10.12.2019 внаслідок односторонньої відмови позивача від нього, наявні підстави для стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 160000,00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати з судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. В задоволенні позову у справі №902/1008/20 в частині визнання розірваним Договору на участь у 9-й Міжнародній Конференції на Виставці "Сонячна Енергетика Центральної та Східної Європи" CISOLAR20-TFK-50NQ від 10.12.2019 - відмовити.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця Мамонова Петра Даниловича ( АДРЕСА_1 , ідент. код НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТФ-К" (Оболонська набережна, буд.3, корп.2, літераА, м.Київ, 04210, код юридичної особи 32946482) 160000,00 грн боргу, 2400,00 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень, а також додатково на наступні електронні адреси: позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), його представника (ІНФОРМАЦІЯ_2) та представника відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_3).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 25 лютого 2021 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (Оболонська набережна, буд.3, корп.2, літера А, м.Київ, 04210);

3 - відповідачу (АДРЕСА_1)