ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р. Справа№ 910/11163/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 17.02.2021

за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 (повний текст складено та підписано - 09.12.2020)

у справі № 910/11163/20 (суддя - Привалов А.І.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРИНА-2"

простягнення 209 168,86 грн,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАРИНА-2" про стягнення 209 168,86 грн.

За твердження позивача, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради "Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" є постачальником теплової енергії Товариству з обмеженою відповідальністю "ДАРИНА-2".

Позивач стверджує, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 3/15, а постачальником належним чином поставлялась відповідачу теплова енергія за вказаною адресою.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання теплової енергії, внаслідок чого за період з жовтня 2018 по травень 2020 у відповідача виникла заборгованість за відпущену теплову енергію в сумі 187 024,94 грн, за прострочення сплати якої нараховані пеня в сумі 11 397,05 грн, а також на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в сумі 5 957,28 грн та 3% річних - 4 789,59 грн.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення обґрунтовано тим, що позивачем не доведено та не підтверджено належними засобами доказування підключення приміщень відповідача до системи теплоспоживання, а також факту споживання відповідачем теплової енергії за адресою: Київ, вул. Багговутівська, буд. 3/15 за спірний період.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

05.01.2021 (згідно відтиску штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті) Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 та ухвалити нове - про задоволення позову в повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.01.2021 справу № 910/11163/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 поновлено Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі № 910/11163/20, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго", роз`яснено відповідачу право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали відповідно. Встановлено учасникам справи (крім апелянта) строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 15.02.2021 о 12 год. 20 хв.

У судовому засіданні, що відбулось 15.02.2021, оголошено перерву на 17.02.2021 на 12:45.

17.02.2021 на адресу суду апеляційної інстанції від позивача надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи - акту обстеження №20/12264 від 30.12.2020, в якому просить визнати поважними причини неподання доказів у встановлений законом строк, прийняти надані документи та врахувати при розгляді апеляційної скарги. Клопотання обґрунтовано тим, що він був складений після винесення оскаржуваного рішення, а тому подати вказаний акт разом з поданням позовної заяви було неможливо з об`єктивних причин.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 визнано неповажними причини неподання позивачем доказів у встановлений законом строк, відмовлено у поновлені строку для подання доказів. Відмовлено у задоволенні клопотання Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про залучення документів до матеріалів справи.

17.02.2021 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати. Відповідач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на неї.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в них доводів

Апеляційна скарга вмотивована тим, що під час розгляду справи позивачем неодноразово зазначалось, що відповідно до діючого законодавства як у 2015 році, так і на сьогодні відключення від загальнобудинкової мережі теплопостачання окремих приміщень в багатоповерховому будинку забороняється. Відповідачем не надано встановленої законодавством дозвільної документації на від`єднання від мереж централізованого опалення будинку, тому нарахування ТОВ «Дарина-2» за теплову енергію на потреби ЦО, проводились позивачем правомірно.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що за відсутності підтверджуючих документів щодо здійснення оплат та щодо розірвання договору, укладеного між ВАТ «Завод» Укркабель» та відповідачем, щодо відсутності у відповідача дозвільної документації на від`єднання від мереж централізованого опалення будинку, суд першої інстанції мав право залучити ВАТ «Завод» Укркабель» та ЖЕК 608 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Для повного та всебічного з`ясування обставин даної справи.

Апелянт вказує, що на підтвердження постачання теплової енергії до нежитлових приміщень відповідача позивачем надані копії корінців нарядів на включення/відключення житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 3/15, копія акту №110111/0967 про готовність комерційного обліку споживача до роботи, копії відомостей теплоспоживання за вказаною адресою.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАРИНА-2" обґрунтовує відзив тим, що господарським судом у своєму рішенні було обґрунтовано зазначено, що надані позивачем документи (складені ним та підписані лише позивачем) не доводять беззаперечного боргу відповідача перед позивачем за поставлену теплову енергію та факту постачання теплової енергії у спірному періоді.

Відповідач вказує, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 3/15.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" та Товариством обмеженою відповідальністю "ДАРИНА-2" відсутній письмовий договір про постачання теплової енергії.

Згідно п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198, споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Частиною 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Постачання тепла до спірного приміщення здійснювалося до 2003 року постачальником ВАТ "Завод" Укркабель", останній платіж датовано 26.05.2003 згідно тристороннього договору № 06 від 01.01.1997, укладеного відповідачем з ВАТ "Завод" Укркабель" та ЖЕК 608. доказів протилежного матеріали справи не містять.

Листом №24-06-27/40 від 27.06.2003 ВАТ "Завод" Укркабель" повідомив, що подача тепла припинена відповідно до розпорядження КМДА і дія договору від 01.01.1997 призупиненна з 15.04.2003.

Згідно акту від 17 грудня 2015 року, комісією у складі головного інженера ВОП "Лук`янівка" Танасійчука 0.0., майстра районної дільниці Воп "Лукянівка" Колоди О.І. інженера BTB КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" Белевської О.А. в присутності директора ТОВ "Дарина-2" Прохорчук О.С. провели обстеження нежитлових приміщень ТОВ "Дарина-2", що знаходяться в житловому будинку по вул. Багговутівській 3/15 A. В результаті обстеження встановлено, що система опалення нежитлових приміщень ТОВ "Дарина-2" відокремлена від зазначеного житлового будинку, має подаючий та зворотній трубопроводи, які заглушені в окремо розташованому тепловому пункті по вул. Багговутівській 3/15 та опломбовані пломбами котельні ПП "Бонвояж". Опалення в приміщенні ТОВ "Дарина-2" при огляді відсутнє.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Позивач в якості доказів на підтвердження своїх позовних вимог надав суду: розрахунок основного боргу за теплову енергію, акт звіряння розрахунків за теплову енергію, рахунок-фактуру облікову картки, акт про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, корінці нарядів, відомості реєстрації параметрів теплоспоживання.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що надані позивачем документи складені та підписані позивачем, не доводять беззаперечного боргу відповідача перед позивачем за поставлену теплову енергію та факту постачання теплової енергії.

Позивач у позовній заяві зазначає, що постачання теплової енергії відповідачу підтверджується корінцями нарядів, які підписані представником споживача.

Як вбачається з матеріалів справи, зі змісту корінців наряду не вбачається, що споживачем є саме відповідач та не підтверджується повноваження осіб, які зазначені в корінцях нарядів від споживача та їх повноваження діяти в інтересах останнього.

В свою чергу, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії за адресою: м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 3/15.

З огляду на вищевстановлене, колегія суддів відхиляє посилання позивача на необхідність застосування висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 922/4239/16 (що відсутність письмового договору про постачання теплової енергії не звільняє осіб, які використовували теплову енергію без укладення договору на теплопостачання, від обов`язку оплати за фактично спожиту теплову енергію), оскільки в даній справі інші обставини.

З матеріалів справи також вбачається, що постачання тепла до спірного приміщення здійснювалося до 2003 року постачальником ВАТ "Завод" Укркабель". Останній платіж датовано 26.05.2003 згідно трьохстороннього договору № 06 від 01.01.1997, укладеного відповідачем з ВАТ "Завод" Укркабель" та ЖЕК 608.

В матеріалах справи наявний лист №24-06-27/40 від 27.06.2003, яким ВАТ "Завод" Укркабель" повідомив, що подача тепла припинена відповідно до розпорядження КМДА і дія договору від 01.01.1997 призупиненна з 15.04.2003.

Відповідно до п. 9 Правил надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 30.12.1997 № 1497 (які діяли на момент вищенаведеного листа-повідомлення) передбачено, що у разі відмови споживача від користування послугами з водо-теплопостачання та водовідведення він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж.

При цьому, умов щодо того, що відключаються виключно окремі будинки, та погодження процедур відключення у тих чи інших комісійних та одноособових органах державної влади та місцевого самоврядування така дія не опосередковувалась.

Таким чином, доводи апелянта, що відповідачу заборонялось самовільно відключатись від загальнобудинкової мережі теплопостачання окремих приміщень в багатоповерховому будинку, колегією суддів відхиляється як передчасні, оскільки така заборона почала діяти лише після прийняття Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21.07.2005 № 630 (із наступними змінами).

В свою чергу, суд апеляційної інстанції приймає доводи апелянта, що відповідачем не надано встановленої законодавством дозвільної документації на від`єднання від мереж централізованого опалення будинку.

Водночас, як вже встановлено згідно акту від 17.12.2015, комісією у складі головного інженера ВОП "Лук`янівка" Танасійчука 0.0., майстра районної дільниці Воп "Лукянівка" Колоди О.І. інженера BTB КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" Белевської О.А. в присутності директора ТОВ "Дарина-2" Прохорчук О.С. проведено обстеження нежитлових приміщень ТОВ "Дарина-2", що знаходяться в житловому будинку по вул. Багговутівській 3/15 A. В результаті обстеження встановлено, що система опалення нежитлових приміщень ТОВ "Дарина-2" відокремлена від зазначеного житлового будинку, має подаючий та зворотній трубопроводи, які заглушені в окремо розташованому тепловому пункті по вул. Багговутівській 3/15 та опломбовані пломбами котельні ПП "Бонвояж". Опалення в приміщенні ТОВ "Дарина-2" при огляді відсутнє.

Доказів відновлення опалення позивачем до приміщень ТОВ "Дарина-2" матеріали справи не містять.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку. Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 січня 2018 року у справі №5-249кс15.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

При оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 910/23428/17.

Північний апеляційний господарський суд враховує, що на момент ухвалення даної постанови чинною є норма статті 79 ГПК України щодо вірогідності доказів, згідно з якою наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За загальним правилом норми процесуального права застосовуються в редакції чинній, на момент ухвалення рішення.

Система доказування у господарському процесі, засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту, чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини відповідними належними та допустимими доказами. При чому, ключовим фактором у тому, як сторона користується стандартами доказування виступає, її зацікавленість у вирішенні господарського спору на свою користь.

Якщо існує певний юридичний факт, який входить до предмету доказування по справі, то мають бути наявні відповідні докази на підтвердження цього факту або об`єктивні причини та розумне пояснення їх відсутності. Однак, якщо сторона з тих чи інших причин не доводить певну важливу для розгляду справи обставину, то суд, оцінюючи докази "за внутрішнім переконанням" вирішує, чи мав місце певний факт, що підлягаю доказуванню, чи він є просто надуманим.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського суду з прав людини,зокрема, рішення, в яких суд посилається на баланс вірогідностей задля оцінки обставин у справі. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 (заява № 59166/12) "Дж. К. та Інші проти Швеції" (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) Європейський суд з прав людини наголошує, що "У країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20, від 01.10.2020 у справі № 910/16586/18.

Отже, за умови наявних та досліджених судом апеляційної інстанції доказів, зокрема: листа №24-06-27/40 від 27.06.2003, акту від 17.12.2015 та здійснення останнього платежу за теплопостачання 26.05.2003, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про більшу вірогідність ("баланс вірогідностей") факту припинення теплопостачання, аніж факту здійснення теплопостачання. А тому посилання скаржника на підтвердження доказів споживання відповідачем теплової енергії за адресою: Київ, вул. Багговутівська, буд. 3/15 відхиляються як необґрунтовані.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено та не підтверджено належними засобами доказування підключення приміщень відповідача до системи теплоспоживання, а також факту споживання відповідачем теплової енергії за адресою: Київ, вул. Багговутівська, буд. 3/15.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції мав право залучити ВАТ «Завод» Укркабель» та ЖЕК 608 третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, для надання пояснень чи підтверджуючих документів щодо здійснення оплат, щодо розірвання договору, укладеного між ВАТ «Завод» Укркабель» та відповідачем, щодо відсутності у відповідача дозвільної документації на від`єднання від мереж централізованого опалення будинку, колегією суддів відхиляються як необґрунтовані, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Проте, скаржником не зазначено, яким саме чином рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки, а судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які можуть вплинути на права або обов`язки зазначених скаржником осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Однак, апелянтом не зазначено обставин, які перешкоджали йому звернутися до вказаних осіб з метою отримання зазначених доказів чи у разі відмови вказаних осіб від надання позивачу документів з відповідним клопотанням до суду першої інстанції у строк зазначений в частинах другій та третій статті 80 ГПК України.

За таких обставин, суд першої інстанції оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи, дійшов обґрунтованого та законного висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу, а також пені в сумі 11 397,05 грн, інфляційні втрати в сумі 5 957,28 грн та 3% річних - 4 789,59 грн, які похідних вимогам від стягнення суми основної заборгованості.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

З огляду на викладене, позовні вимоги Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про стягнення суми попередньої оплати у розмірі 209 168,86 грн правомірно не задоволені судом першої інстанції.

Отже, керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/11163/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/11163/20 - залишити без змін.

3. Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".

4. Матеріали справи № 910/11163/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 22.02.2021.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич