номер провадження справи 35/195/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021 Справа № 908/3194/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Топчій Олени Анатоліївни, розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма-Запоріжжя» (72319, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Шмідта, б. 116-А, ідентифікаційний код юридичної особи 33256394)

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 14, ідентифікаційний код юридичної особи 00130926)

про стягнення коштів

СУТЬ СПОРУ:

10.12.2020 до Господарського суду Запорізької області звернувся позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сігма-Запоріжжя» з позовом до відповідача Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго`про стягнення суми попередньої оплати за спожиту електроенергію у розмірі 34 065,42 грн, сплачену споживачем на підставі договору про постачання електричної енергії 35712 від 03.09.2007.

10.12.2020 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 908/3194/20, справу передано на розгляд судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/3194/20, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку письмового позовного провадження без виклику представників сторін

Позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з вимогою стягнути з відповідача суму попередньої оплати за договором про постачання електричної енергії №5712 від 03.09.2007 в розмірі 34 065,42 грн. Також просить стягнути з відповідача, окрім витрат на сплату судового збору, витрати на правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві, який надійшов до суду 12.01.2021. В обґрунтування заперечень посилається на те, що відповідно до підпункту 14 пункту 2.2 «Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії», які затверджені Постановою НКРЕКП від 27 грудня 2017 року №1470, визначено, що ліцензіат повинен дотримуватися визначених напрямків та обсягів використання коштів за статтями витрат відповідно до встановленої рішенням НКРЕКП структури тарифу на розподіл електричної енергії.

Постановою НКРЕКП від 10.12.2019 № 2676 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО», яка набрала чинності з 14 грудня 2019 року, встановлено структуру тарифів на послуги з розподілу електричної енергії ПАТ «Запоріжжяобленерго», якою не передбачено такий напрямок використання коштів, як повернення переплати (кредиторської заборгованості) юридичним та фізичним особам, а тому товариство вимушено відшукувати додаткові джерела для покриття зазначених витрат.

Відповідач має намір укласти з Позивачем мирову угоду у справі, відповідно до умов якої Від повідач здійснить Позивачу сплату суми попередньої оплати за спожиту електричну енергію декі лькома рівними платежами протягом часу і на умовах, погоджених сторонами. Проект мирової угоди Відповідача доданий до відзиву по справі та окремо надісланий Позивачу, і Відповідач готовий розглянути пропозиції Позивача щодо його умов.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу зазначає, що зазначені витрати є неспівмірно великими, зважаючи на складність справи, середню вартість послуг з надання правничої допомоги у аналогічних справах, та зважаючи на зміст послуг, наданих позивачу адвокатом. До позовної заяви була додана копія договору про надання правової допомоги, однак не були надані документи, що підтверджують факт здійснення Позивачем витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову.

Крім того, у відзиві викладено заяву про розстрочення виконання судового рішення строком на 3 календарних місяці, в обґрунтування якої посилається на вкрай тяжке матеріальне становище.

Станом на 30.11.2020 податковий борг Відповідача становить 1 130,9 млн. грн. відповідно до відомостей ПАТ "Запоріжжяобленерго", довідкою Офісу великих платників податків ДПС від 26.05.20 р. підтверджується заборгованість з податків і зборів у розмірі 607,477 млн. грн.

Окрім першочергової виплати податкового боргу товариство має щомісячно проводити виплату інших обов`язкових платежів, зокрема таких як оплата за: сировину та матеріали; паливо для автотранспорту та його утримання; закупівлю лі чильників, оренду приміщень, охорону праці; витрати на зв`язок тощо. Сума мінімально необхідних платежів ПАТ «Запоріжжяобленерго» (лікарняні, відрядження, ПДВ, комісійний збір банкам, комунальні платежі тощо) в межах, передбаченою структурою тарифів з 01.08.2020 року складають 258 599 тис. грн. на місяць.

Станом на 01.12.20 кредиторська заборгованість ПАТ «Запоріжжяобленерго» за роботи, послуги, ТМЦ (без врахування заборгованості за електроенергію та штрафних санкцій ДП «Енергоринок») становить 233,95 тис. грн.

Станом на 30.11.2020 року кредиторська заборгованість Відповідача перед ДП «Енергоринок» становить 412,4 млн. грн.

13.01.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій викладено заперечення проти аргументів відповідача, заперечення проти розстрочення виконання рішення суду. Також зазначає про те, що на відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, з огляду на вищевказане у представника Позивача ще достатньо часу на підтвердження витрат на правову допомогу.

Просить позов задовольнити в поновному обсязі.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі

Отже, 14.02.2021 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення -15.02.2021.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

03.09.2007 Відкритим акціонерним товариством «Запоріжяобленерго» (змінено назві на Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго») - постачальник та ТОВ «Сігма-Запоріжжя» - споживач укладено договір про постачання електричної енергії № 5712.

Згідно з розділом 1 договору постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до додатку №2 «Точки продажу електричної енергії споживачу» Договору № З, адресою за якою здійснюється продаж електричної енергії Постачальником Споживачу, є: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Виборзька 8, Адмінбудівля.

Облік електроенергії, спожитої споживачем та субспоживачами приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюються згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ (п. 7.1 Договору 3).

Розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються за діючими тарифами та у відповідності до діючого законодавства (п. 7.2 Договору 3).

Відповідно до п. 7.4 Договору 3, розрахунки за електроенергію здійснюються згідно додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» з урахуванням умов додатка № 7 «Порядок визначення вартості мінімального обсягу електричної енергії в точці обліку». Розрахунки за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії обумовлюються додатком № 6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії».

Відповідно до п. З додаткової угоди від 25.05.2018., про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 5712 від 03.09.2007, у додатку №4 про «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» п.З до Договору 3 оплата електричної енергії здійснюється Споживачем у формі попередньої оплати за рахунками або платіжними вимогами-дорученнями, що направляються Споживачу Постачальником електричної енергії у розрахунковому періоді, що передує звітньому.

Згідно з п. п. 2.3.1, 2.3.4 Договору 3 Споживач зобов`язався виконувати умови цього договору; оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" та додатка № 5 "Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії".

Відповідно до п. 9.4 Договору 3 цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2007. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії Договору, можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін.

На виконання умов Договору 3 Споживачем було перераховано попередню оплату за електричну енергію на рахунок ПАТ «Запоріжжяобленерго» за платіжними дорученнями: № 1397 від 09.01.2018., № 1428 від 08.02.2018., № 1427 від 08.02. 2018., № 1445 від 05.03. 2018., № 1453 від 13.03.2018., № 1470 від 06.04.2018., № 1477 від 13.04.2018.. № 1492 від 09.05.2018., № 1496 від 14.05.2018, № 1503 від 23.05.2018, № 1511 від 06.06.2018., № 1515 від 08.06.2018, № 1528 від 22.06.2018., № 1534 від 06.07.2018, № 1542 від 16.07.2018., № 1555 від 07.08.2018., № 1586 від 19.09.2018., № 1595 від 08.10.2018., № 1606 від 23.10 2018, № 1609 від 24 жовтня 2018, № 1614 від 05 листопада 2018, № 1627 від 21 листопада 2018., № 1649 від 21.12.2018., із призначенням платежу попередня плата за електроенергію у лютому 2018, березні 2018, квітні 2018, травні 2018. червні 2018, липні 2018, серпні, 2018, вересні 2018, жовтні 2018, листопаді 2018, грудні 2018, січні 2019 згідно рахунків.

25.12.2018 ТОВ «Сігма-Запоріжжя» підписано Заяву приєднання до умов «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії», якою ПАТ "Запоріжжяобленерго" повідомив, що припиняє діяльність постачальника за регульованим тарифом ПАТ «Запоріжжяобленерго» та приєднує Споживача з 01.01.2019, до «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії».

Таким чином, з 01.01.2019 в наслідок зміни Постачальника електричної енергії ПАТ «Запоріжжяобленерго» припинило постачання електричної енергії за договором № 5712 від 03.09. 2007.

На підставі вище викладеного у Постачальника перед Споживачем утворилась переплата на підставі договору № 5712 від 03.09.2007, про постачання електричної енергії у розмірі 34 065,42 грн.

15.01.2019 Споживачем та Постачальником було підписано акт звіряння взаємних розрахунків за електричну енергію згідно договору № 5712 від 03.09.2007.

Згідно даних цього Акту, звірене сальдо на 15.01.2019 на користь Споживача становить 34065,42 грн.

04.02.2019 через канцелярію Запорізького РЕМ, як складової частини Постачальника було передано лист-вимогу вих. № 04-4ю про повернення попереднього платежу за договором № 5712 від 03.09. 2007 у розмірі 34 065,42 грн.

Відповідачем суму попередньої оплати позивачеві повернуто не було, що стало підставою для звернення до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6 та 7 ст. 276 Господарського кодексу України закріплено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

13.11.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову № 1415 "Про видачу ПАТ "Запоріжжяобленерго" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом".

Відповідно до п. 1 вказаної постанови, НКРЕКП видано ПАТ "Запоріжжяобленерго" () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме: на території Запорізької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності ПАТ "Запоріжжяобленерго", та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством).

У пункті 2 постанови НКРЕКП вказано: анулювати ПАТ "Запоріжжяобленерго" () з 01 січня 2019 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 73, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 74, на підставі пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії".

Таким чином, з 01.01.2019 ПАТ "Запоріжжяобленерго" не є електропостачальником та не може згідно вимог закону здійснювати діяльність з постачання електричної енергії.

У зв`язку із цим, починаючи з 01.01.2019 оплату за спожиту електричну енергію позивач здійснює ТОВ "Запоріжжяелектропостачання".

Станом на день винесення даного рішення доказів повернення грошових коштів у сумі 34 065,42 грн або їх частини суду не надано.

Кошти за попередню плату за електроенергію відповідачем у добровільному порядку не повернуто, що стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В частині 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 263 Господарського кодексу України господарсько-торговельною є діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Господарсько-торговельна діяльність може здійснюватися суб`єктами господарювання в таких формах: матеріально-технічне постачання і збут; енергопостачання; заготівля; оптова торгівля; роздрібна торгівля і громадське харчування; продаж і передача в оренду засобів виробництва; комерційне посередництво у здійсненні торговельної діяльності та інша допоміжна діяльність по забезпеченню реалізації товарів (послуг) у сфері обігу. Господарсько-торговельна діяльність опосередковується господарськими договорами поставки, контрактації сільськогосподарської продукції, енергопостачання, купівлі-продажу, оренди, міни (бартеру), лізингу та іншими договорами.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії" (Частину першу статті 275 доповнено абзацом другим згідно із Законом № 663-VII від 24.10.2013; в редакції Закону № 2019-VIII від 13.04.2017). Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

За змістом ч.ч. 1, 4, 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Як було наведено вище, відповідно до постанову НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415 з 01.01.2019 ПАТ "Запоріжжяобленерго" анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами.

Згідно з п. 56 ст.1 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Тобто ПАТ "Запоріжжяобленерго" з 01.01.2019, згідно з постановою НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415, є оператором системи розподілу електричної енергії.

Згідно з ч. 2 ст. 45 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 цього Закону оператору системи розподілу забороняється здійснювати діяльність з виробництва та/або передачі, та/або постачання електричної енергії, крім випадків, визначених частиною одинадцятою цієї статті.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що ПАТ "Запоріжжяобленерго" з 01.01.2019 не є належним отримувачем грошових коштів, перерахованих ФОП Чемерис О.А. в якості передоплати за спожиту електричну енергію.

Як вказується позивачем та не заперечується відповідачем, грошові кошти, які перераховані позивачем у якості попередньої оплати за електричну енергію ПАТ "Запоріжжяобленерго" не повернуто.

Оскільки на момент розгляду справи в суді відповідач не повернув позивачу грошові кошти в розмірі 34 065,42 грн, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми зазначеної суми є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду строком на 3 місяці судом не задовольняється виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Положенням ч. 3 ст. 331 ГПК України передбачено, зокрема, що підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. ч. 4, 5 ст. 331 ГПК України).

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, а тому оцінка доказів, що підтверджують зазначені обставини повинна бути здійснена судом за правилами ст. 86 ГПК України.

Проаналізувавши доводи відповідача, викладені у відзиві, щодо розстрочення виконання судового рішення по справі та надані в обґрунтування вказаного клопотання докази, суд дійшов висновку, що відповідач не надав належних доказів того, яким чином він, з огляду на відсутність грошових коштів на підприємстві та арешт рахунків, планує здійснювати щомісячні платежі у випадку розстрочення суми боргу за судовим рішенням у даній справі рівними частинами на 3 місяці. Судом прийнято до уваги також той факт, що обов`язок повернути грошові кошти позивачеві у відповідача виник більш ніж як рік тому, однак жодних дій для повернення отриманої передоплати відповідачем не вчинено.

Також судом враховано, що позивач і відповідач є суб`єктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та однакові ризики. А тому, довготривале невиконання відповідачем зобов`язань з оплати отриманих послуг за договором може мати негативний вплив на діяльність підприємства позивача.

До того ж, кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб`єкта підприємницької діяльності, з яким він уклав договір.

З підстав викладених вище, суд не вбачає підстав для надання відповідачу розстрочки виконання рішення у даній справі.

Крім того, суд звертає увагу, що сторони не позбавлені права укласти мирову угоду на стадії виконання рішення суду.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 14, ідентифікаційний код юридичної особи 00130926) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма-Запоріжжя» (72319, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Шмідта, б. 116-А, ідентифікаційний код юридичної особи 33256394) попередню оплату в сумі 34 065,42 грн (тридцять чотири тисячі шістдесят п`ять гривень 42 коп.), витрати за сплати судового збору в сумі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.02.2021.

Суддя О.А. Топчій