ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р. Справа№ 927/706/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Аграрного фонду

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області

від 26.11.2020 (повна ухвала складена 26.11.2020, суддя Белов С.В.)

у справі № 927/706/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал 2008"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Амос" (код 34899817)

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 26.11.2020 у справі №927/706/20 відмовлено в задоволенні заяви Аграрного фонду про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 72650971,19 грн; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал 2008" до боржника, з включенням їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі: 4012880,40 грн - четверта черга реєстру вимог кредиторів (основна заборгованість); 21020,00 грн судового збору та 42507,00 грн авансування винагороди арбітражному керуючому - перша черга реєстру вимог кредиторів.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Аграрний фонд звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.11.2020 в частині відмови в задоволенні заяви про визнання кредиторських вимог на загальну суму 72650971,19 грн, прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати грошові вимоги в загальній сумі 72650971,19 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 927/706/20 за апеляційною скаргою Аграрного фонду на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.11.2020; розгляд справи призначено на 16.02.2021.

10.02.2021 розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Бандола О.О. подав відзив, в якому просить залишити оскаржуване судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відповідності до ч. 10 ст. 32 ГПК України та згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2021 для розгляду справи № 927/706/20, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Копитової О.С., сформовано колегію суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Остапенко О.М., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 вирішено здійснювати розгляд справи № 927/706/20 по суті спочатку колегією суддів у складі: Сотніков С.В. (головуючий, доповідач), Остапенко О.М., Отрюх Б.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2021.

15.02.2021 арбітражний керуючий Бандола О.О. подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник боржника адвокат Дорошенко А.О. подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю з`явитись в судове засідання, оскільки братиме участь в судовому засіданні Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/5758/21-к.

Аграрний фонд представника в судове засідання не направив, про день та місце засідання суду був повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з веб-сайту оператора поштового зв`язку щодо відстеження повідомлення про вручення поштового відправлення № 497.

Відповідно до ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання представника боржника про відкладення та розглянути дану справу в апеляційному порядку за відсутності представників, оскільки учасників справи належним чином повідомлено про дату і місце розгляду справи, участь представників в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась, а їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, вважає, що скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Чернігівської області 26 серпня 2020 року відкрито провадження у справі №927/706/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "АМОС"; визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал 2008" до боржника у розмірі 4012880,40 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Польянова Євгена Олександровича.

26 серпня 2020 року оприлюднене повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство на офіційному веб-порталі судової влади України за №65165.

25 вересня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області Аграрний фонд надіслав заяву про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 72650971,19 грн, з яких: 68290487,50 грн збитків, завданих Аграрному фонду нестачею цукру-піску, що був переданий боржнику на зберігання, та 4360483,69 грн витрат, що поніс Аграрний фонд з 14 березня 2016 року за послуги зберігання цукру-піску, нестачу якого було виявлено в ході проведення обшуку.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30 вересня 2020 року відсторонено арбітражного керуючого Польянова Євгена Олександровича від виконання повноважень розпорядника майна боржника ТОВ "ВКФ "АМОС"; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Бандолу Олександра Олексійовича.

Розпорядника майна боржника не визнав грошові вимоги Аграрного фонду.

Боржник подав заперечення на заяву Аграрного фонду про грошові вимоги, в якому просив відмовити у задоволенні заяви Аграрного фонду в повному обсязі.

Заява Аграрного фонду мотивована тим, що на підставі договору складського зберігання цукру від 30.01.2014 № 1ц, Аграрний фонд як поклажодавець передав боржнику як зберігачу на відповідальне відокремлене зберігання цукор фактичною вагою 59278,655 т, упакований в поліпропіленові мішки в кількості 1185573 шт., а також 1 неповний мішок вагою 5 кг. Фактичне місце зберігання цукру: Київська обл., м. Бровари, вул. Підприємницька, 22.

Передача цукру на зберігання підтверджується Актом передавання-приймання від 31.01.2014.

За умовами п. 5.1 договору строк зберігання цукру - до пред`явлення вимоги поклажодавцем.

Згідно з п. 8.1 договору з урахуванням додаткового договору від 31.12.2014 договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до 31.122015, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань у повному обсязі.

Протягом 2014-2015 років відбулись відвантаження цукру за дозволами Аграрного фонду, в результаті чого станом на 01.01.2016 за даними бухгалтерського обліку поклажодавця на зберіганні боржника перебувало 49000,805 т цукру.

26.02.2016 Генеральною прокуратурою України було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000588 за фактом вчинення службовими особами ТОВ "ВКФ "Амос" незаконного відчуження майна Аграрного фонду, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 267 КК України, яке в подальшому було об`єднано з кримінальним провадженням № 0000211.

Як зазначає Аграрний фонд, за інформацією Генеральної прокуратури України, що викладена у заяві № 16/1/6-19611-19 від 02.07.2020 про вступ у справу № 910/15618/19 (за позовом ТОВ "ВКФ "Амос" до Аграрного фонду про стягнення 1842432,51 грн), у продовженні протоколу обшуку від 13.10.2019 у кримінальному провадженні № 0000211, за результатами обшуку після відвантаження зі складу боржника у повному обсязі наявного цукру встановлено, що фактично відвантажено 10456,68 т цукру, а нестача цукру складає 8034,175 т.

Оскільки за умовами договору збитки завдані поклажодавцеві втратами від псування та нестачі цукру у разі неможливості їх відновлення відшкодовуються зберігачем у розмірі його первісної вартості, а витрати зі зберігання покладаються на зберігача (пункти 6.2), Аграрний фонд заявив грошові вимоги до боржника в сумі 68290487,50 грн, що складають збитки у зв`язку з нестачею цукру вагою 8034,175 т за первісною вартістю 8500,00 грн за 1 т.

Також, на підставі п. 4.2 та 6.2 договору Аграрний фонд заявив грошові вимоги до боржника в сумі 4360483,69 грн як витрати, що поніс поклажодавець за послуги зберігання цукру, нестачу якого було виявлено в ході проведення обшуку. Розрахунок здійснено Аграрним фондом на підставі рішень Господарського суду міста Києва у справах №№ 910/2300/17, 910/13771/17, 910/603/18, 910/8578/18, 910/1435/19 за період з березня 2016 року по грудень 2018 року, а також з січня 2019 року по 13 жовтня 2019 року.

Таким чином, за заявою про грошові вимоги та апеляційною скаргою, грошові вимоги в частині обґрунтування кількості цукру, нестача якого констатується кредитором, ґрунтуються на:

інформації Генеральної прокуратури України про переміщення речових доказів в межах кримінального провадження № 0000211 в кількості 11194,950 т (переміщено на склади ПАТ "Аграрний фонд"), про реалізацію на підставі біржових контрактів Аграрної біржі та відвантаження покупцям у період з лютого по травень 2016 року - 9440 т цукру, у період з серпня по вересень 2017 року - 9875 т цукру;

за даними бухгалтерського обліку Аграрного фонду станом на 01.01.2019 на зберіганні боржника перебувало 18490,855 т цукру, який на підставі договору купівлі-продажу активів № 24 від 29.07.2019 було продано ДП "Агрофонд-зерно", а фактично передано покупцю 10456,68 т.

Отже, за твердженням Аграрного фонду, нестача цукру становить 8034,175 т.

Обґрунтовуючи первісну вартість цукру в розмірі 8500,00 грн за 1 т, що був переданий на зберігання боржнику, Аграрний фонд посилається на Розрахунок збитків завданих нестачею цукру-піску, що підписаний генеральним директором за заступником головного бухгалтера Аграрного фонду та долучений як додаток до заяви про грошові вимоги до боржника.

З апеляційної скарги вбачається, що в підтвердження первісної вартості цукру в сумі 8500,00 грн за 1 т, Аграрний фонд посилається на дані власного бухгалтерського обліку.

За визначеннями ст. 1 КУзПБ грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України;

кредитор - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника;

забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника;

конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника;

поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до визначення термінів, що містяться в статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Суд зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця).

Одночасно, у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі № 914/2267/18, від 29.01.2020 у справі № 916/922/19.

Колегія суддів зазначає, що нестача переданого на зберігання боржнику цукру в кількості 8034,175 т не підтверджена будь-якими первинними документами ані боржника, ані Аграрного фонду. Протокол обшуку, що складений в межах кримінального провадження, не є допустимим доказом на підтвердження обставин нестачі, оскільки не ґрунтується на відповідних документах бухгалтерського обліку.

При цьому, за ч. 6 ст. 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, в даному випадку, обставини з`ясовані у кримінальному провадженні можуть лише підтверджувати факт шкоди та вину заподіювача, а не конкретний розмір завданих збитків, який має бути доведений на загальних підставах за допомогою належних та допустимих доказах, зокрема, але не виключно, на підставі відповідного висновку експерта про фактичну кількість втраченого цукру та його вартість, а також встановлений вироком суду у кримінальному провадженні.

За відсутності наведених доказів, фактичні обставини про кількість та вартість втраченого цукру, а відповідно і розмір завданих кредитору збитків зі сторони боржника має ґрунтуватись на первинних документах, як-то відповідні договори, видаткові накладні, акти інвентаризації тощо.

Одночасно, дані бухгалтерського обліку підприємства також повинні ґрунтуватись на відповідних первинних документах. В той же час, лише посилання в тексті заяви про грошові вимоги та апеляційній скарзі на дані бухгалтерського обліку в підтвердження наявних залишків/нестачі цукру та його первинної вартості, без посилання на конкретні первинні документи, є недостатнім та свідчить про безпідставність такого бухгалтерського обліку Аграрного фонду.

Таким чином, колегія суддів констатує, що Аграрний фонд не надав допустимі докази на підтвердження обставин нестачі цукру саме в кількості 8034,175 т, а також його первинної вартості в розмірі 8500,00 грн за 1 т, що унеможливлює визначення судом розміру дійсно завданих кредитору збитків зі сторони боржника, які заявлені до визнання у даній справі про банкрутство.

Поза як, Аграрний фонд не довів як кількість нестачі цукру, так і його вартість, безпідставними є також вимоги в частині грошових вимог, що заявлені у зв`язку з понесеними витратами на зберігання в сумі 4360483,69 грн.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову з задоволенні заяви Аграрного фонду з огляду на відсутність первинних документів, а також будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені вимоги до боржника.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи, що місцевий господарський суд ухвалив правильне судове рішення із дотриманням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими вище обставинами справи та наведеним відповідним нормативно-правовим обґрунтуванням, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги із залишенням без змін ухвали Господарського суду Чернігівської області від 26.11.2020 в оскаржуваній частині.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Аграрного фонду залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 26.11.2020 у справі № 927/706/20 залишити без змін в частині грошових вимог Аграрного фонду.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 22.02.2021.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

Б.В. Отрюх