ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" лютого 2021 р. Справа № 922/1717/20

вх. № 279

Суддя господарського суду: Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання: Стеріоні В.С.

розглянувши скаргу (вх.№279 від 06.01.2021) представника Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича на дії державного виконавця по справі

за позовом Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, б. 7; )

до Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 )

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Харківського обласного фонду соціально-трудової реабілітації інвалідів «Інватруд» (61019, м. Харків, вул.Тімірязєва,32, )

про стягнення безпідставно збережених коштів

за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився;

державного виконавця - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області перебувала справа №922/1717/20 за позовом Харківської міської ради до Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 0,3196 га по вул. Клочківській, б.370 у м. Харкові з кадастровим номером :13:050:0006 з 01.05.2017 по 31.12.2019 у сумі 1 272 493,69 грн.

06.01.2021 через систему "Електронний суд" представник Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича звернувся із скаргою (вх.№279 від 06.01.2021) на дії державного виконавця, в якій просив суд:

- визнати неправомірними рішення державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян О.А., винесені на підставі наказів №922/1717/20 від 03.11.2020 згідно рішення господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №922/1717/20, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження №63680190 від 08.12.2020, постанову про відкриття виконавчого провадження №6399166 від 23.12.2020, постанову про скасування процесуального документу від 09.12.2020 у виконавчому провадженні №63680190, постанову від 09.12.2020 у виконавчому провадженні №63680190 про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, постанову від 24.12.2020 у виконавчому провадженні №6399166 про арешт коштів на відкритих банківських рахунках та постанову від 24.12.2020 у виконавчому провадженні №6399166 про стягнення виконавчого збору;

- зобов`язати державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян О.А. усунути порушення шляхом повернення наказів господарського суду Харківської області №922/1717/20 від 03.11.2020 Харківській міській раді;

- стягнути з Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (ідентифікаційний код юридичної особи 41430510, юридична адреса: 62303, Харківська область, Дергачівський район, місто Дергачі, вул. Сумський Шлях, буд. 20) на користь Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича (РНОКПП НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) усі судові витрати, у тому числі витрати на правничу допомогу у сумі 8 000 ,00 грн.

Скаргу обґрунтовує обізнаністю державним виконавцем станом на день відкриття виконавчого провадження про прийняття Східним апеляційним господарським судом ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.01.2021 прийнято скаргу (вх.№279 від 06.01.2021) представника Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича на дії державного виконавця до розгляду. Розгляд призначено на 15 січня 2021 року. Зобов`язано державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян О.А. надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження для долучення до матеріалів справи та відзив на скаргу, з нормативно-документальним обґрунтуванням заперечень проти скарги, якщо такі є. Запропоновано стягувачу надати суду письмові заперечення проти скарги, якщо такі є.

Відповідно до даних КП "Діловодство спеціалізованого суду" матеріали справи №922/1717/20 були надіслані із супровідним листом від 16.11.2020 до Східного апеляційного господарського суду у зв`язку із надходженням апеляційної скарги б/н від 06.11.2020 (вх.№1445 від 11.11.2020) та станом на 15.01.2021 матеріали справи №922/1717/20 до господарського суду Харківської області не повернулися.

Враховуюче вищезазначене, ухвалою господарського суду Харківської області від 15.01.2021 відкладено розгляд скарги (вх.№279 від 06.01.2021) представника Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича на дії державного виконавця до повернення матеріалів справи №922/1717/20 до господарського суду Харківської області.

21.01.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від державного виконавця надійшов відзив на скаргу (вх.№1491 від 21.01.2021), в якому просив суд відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі. Зазначив, що у державного виконавця немає законних підстав для задоволення вимог стосовно зняття арешту з рахунків боржника.

25.01.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшли матеріали виконавчих проваджень №63991666 та №63680190 (вх.№1690 від 25.01.2021).

15.02.2021 матеріали справи №922/1717/20 повернулись до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2021 призначено скаргу (вх.№279 від 06.01.2021) представника Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича на дії державного виконавця до розгляду на 24 лютого 2021 року. Запропоновано стягувачу надати суду письмові заперечення проти скарги, якщо такі є.

23.02.2021 на електронну скриньку господарського суду Харківської області від начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов відзив на скаргу (вх.№1066 від 23.02.2021), в якому просить суд відмовити у задоволенні скарги позивача на дії державного виконавця у повному обсязі. Зазначив, що державний виконавець здійснював заходи примусового виконання рішення неупереджено, своєчасно та у спосіб і в порядку, які встановлені виконавчими документами та ЗУ "Про виконавче провадження".

Разом з тим, 24.02.2021 через канцелярію господарського суду Харківської області від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшли матеріали зведеного виконавчого провадження №64590038 (вх.№4550 від 24.02.2021).

В судове засідання 24.02.2021 представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання 24.02.2021 не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання 24.02.2021 не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в судове засідання 24.02.2021 не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду заяви у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

При цьому, відповідно до ч.2 ст.342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи викладене, беручи до уваги 10-денний строк встановлений нормами ГПК України для розгляду відповідної скарги, суд дійшов висновку, що неявка представників сторін та державного виконавця не перешкоджає розгляду скарги (вх.№279 від 06.01.2021) представника Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича на дії державного виконавця у даній справі.

Розглянувши скаргу (вх.№279 від 06.01.2021) представника Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича на дії державного виконавця, судом встановлено наступне.

01 червня 2020 року Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 0,3196 га по вул. Клочківській, б.370 у м. Харкові з кадастровим номером :13:050:0006 з 01.05.2017 по 31.12.2019 у сумі 1 272 493,69 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 07.10.2020 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки площею 0,3196 га з кадастровим номером :13:050:0006 по вул.Клочківській, 370 у м. Харкові з 01.05.2017 по 31.12.2019 у сумі 1 272 493,69 грн. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича на користь Харківської міської ради витрати зі сплати судового збору у розмірі 19 087,41 грн.

03.11.2020 на виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідні накази.

11.11.2020 до господарського суду Харківської області через відділ канцелярії з супровідним листом надійшла апеляційна скарга, подана представником відповідача безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду (вих.№б/н від 06.11.2020).

16.11.2020 матеріали справи №922/1717/20 були надіслані із супровідним листом до Східного апеляційного господарського суду.

19.11.2020 позивач звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу господарського суду Харківської області від 03.11.2020 на примусове виконання рішення по справі №922/1717/20 (а.с.82-85 т.3).

23.11.2020 постановою Східного апеляційного господарського суду поновлено Фізичній особі-підприємцю Крамаренко Володимиру Михайловичу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №922/1717/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича (вх.№3136Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №922/1717/20. Зупинено дію рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №922/1717/20.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксаною Анатоліївною відкрито виконавче провадження №63680190 (а.с.16-18,87 т.3).

Про відкриття вищезазначеного виконавчого провадження державний виконавець повідомив боржника листом №60387 від 08.12.2020 (а.с.86 т.3).

Також, 08.12.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксаною Анатоліївною винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, якою визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.20,89 т.3). Дану постанову державним виконавцем було направлено на адресу боржника з супровідним листом №60391 (а.с.88 т.3).

Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2020 державним виконавцем здійснено ряд заходів задля виявлення майна боржника, зокрема, запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, запити до Державної фіскальної служби про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи та про наявні рахунки відкриті боржником (а.с.94-96 т.3).

Відповіді на зазначені запити державний виконавець отримав в той же день.

Разом з тим, 08.12.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксаною Анатоліївною винесено постанову про зупинення виконавчого провадження №63680190 на підставі ухвали Східного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження (а.с.19,91 т.3). Про що було повідомлено боржника супровідним листом №60404 від 08.12.2020 (а.с.90 т.3).

09.12.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксаною Анатоліївною винесено постанову про скасування процесуального документа по виконавчому провадженню №63680190, якою скасовано постанову про зупинення виконавчого провадження №63680190 від 08.12.2020 (а.с.22,93 т.3). Відповідну постанову було надіслано боржнику із супровідним листом №60482 від 09.12.2020 (а.с.92 т.3).

Також, 09.12.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксаною Анатоліївною винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на транспортні засоби, що належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, та про що здійснено запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.97,98,100 т.3).

Зазначену постанову було надіслано боржнику із супровідним листом №60489 від 09.12.2020 (а.с.99 т.3).

10.12.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксаною Анатоліївною винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали Східного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження по справі №922/1717/20 від 23.11.2020 (а.с.102 т.3). Відповідну постанову було надіслано боржнику із супровідним листом №60973 від 10.12.2020 (а.с.101 т.3).

В подальшому, позивач повторно звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу господарського суду Харківської області від 03.11.2020 на примусове виконання рішення по справі №922/1717/20 про стягнення судового збору (а.с.64-65 т.3).

23.12.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксаною Анатоліївною відкрито виконавче провадження №63991666 на підставі наказу господарського суду Харківської області від 03.11.2020 на примусове виконання рішення по справі №922/1717/20 про стягнення судового збору (а.с.67 т.3).

Про відкриття вищезазначеного виконавчого провадження державний виконавець повідомив боржника листом №63421 від 23.12.2020 (а.с.66 т.3).

24.12.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксаною Анатоліївною винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження (а.с.69 т.3). Дану постанову було надіслано боржнику із супровідним листом №63443 від 24.12.2020 (а.с.68 т.3).

Разом з тим, 24.12.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксаною Анатоліївною винесено постанову про стягнення виконавчого збору (а.с.71 т.3). Відповідну постанову було надіслано боржнику із супровідним листом №63444 від 24.12.2020 (а.с.68 т.3).

В той же день державним виконавцем здійснено ряд заходів задля виявлення майна боржника, зокрема, запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, запити до Державної фіскальної служби про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи та про наявні рахунки відкриті боржник (а.с.72-74 т.3).

Також, 24.12.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксаною Анатоліївною винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів (а.с.76 т.3). Відповідну постанову було надіслано боржнику із супровідним листом №63496 від 24.12.2020 (а.с.75 т.3).

Як свідчать матеріали справи, 28.12.2020 боржник звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про зупинення виконавчого провадження у зв`язку з відкриттям апеляційного провадження (а.с.9,77 т.3).

В той же день державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян Оксаною Анатоліївною винесено постанову про зупинення виконавчого провадження №63991666 на підставі ухвали Східного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження по справі №922/1717/20 від 23.11.2020 (а.с.79 т.3). Відповідну постанову було надіслано боржнику із супровідним листом №63679 від 28.12.2020 (а.с.78 т.3).

В подальшому, начальник Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) листом №64129 від 30.12.2020 повідомив боржника про зупинення 28.12.2020 державним виконавцем виконавчих проваджень №63991666 та №63680190 (а.с.10-11 т.3).

21.01.2021 постановою Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №922/1717/20 залишено без змін.

19.02.2021 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), керуючись частиною 5 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження.

Разом з тим, 19.02.2021 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), керуючись ст.30 ЗУ "Про виконавче провадження", винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №64590038.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником вимоги виконавчих документів не виконано та, станом на теперішній час, до боржника вживаються заходи примусового виконання рішення.

Дослідивши матеріали справи, скаргу та подані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами 1, 2 статті 18 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 327 ГПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 3 статті 327 ГПК України встановлено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Частиною 2 статті 11 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - Суд), рішення якого відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судом як джерело права, неодноразово наголошував щодо недопустимості невиконання або затягування виконання рішення національного суду в порушення прав іншої сторони.

У рішеннях Суду у справі Савіцький проти України, no. 38773/05, від 26.07.2012 р. та у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012 р. вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду однієї зі сторін.

Оскільки п.1 ст.6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду однієї зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.97, у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002, "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі Чижов проти України зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як уже було встановлено раніше, позивач звернувся до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 19.11.2020 на підставі наказу господарського суду Харківської області від 03.11.2020.

Так, частиною 1 статті 241 ГПК України встановлено, що рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з ч.1 ст.256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Питання про видачу судом виконавчого документу вирішується за результатами дослідження судом інформації щодо подання учасниками судового процесу апеляційної скарги на відповідне судове рішення. Відсутність зареєстрованої у суді апеляційної скарги на рішення або відсутність інформації про її подання безпосередньо до суду апеляційної інстанції є підставою для видачі судом виконавчого документу.

Враховуючи те, що розгляд даної справи відбувався за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи, у судовому засіданні 07.10.2020 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст якого було складено господарським судом Харківської області 13.10.2020, а отже двадцятиденний строк для звернення відповідача до суду із апеляційної скаргою на рішення сплинув 02.11.2020, який є останнім днем для подання апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, господарським судом 03.11.2020 відповідно до ст.327 ГПК України було видано накази про примусове виконання судового рішення, в яких визначено, що відповідні накази дійсні для пред`явлення до виконання до 04 листопада 2023 року.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга на рішення суду надійшла до господарського суду Харківської області 11.11.2020, а апеляційне провадження було відкрито 23.11.2020 та, у зв`язку із пропуском відповідачем строку на апеляційне оскарження, поновлено останньому пропущений процесуальний строк.

Відповідно до приписів ст.339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції; про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду (ст. 340 ГПК України).

Скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій; пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 341 ГПК України).

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються; неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду; якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника. (ст.342 ГПК України).

Так, статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до приписів статті 4 ЗУ "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти. У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами. При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Так, накази суду від 03.11.2020 були видані правомірно на підставі рішення суду від 07.10.2020, яке набрало законної сили станом на день видання відповідних наказів, стягувач звернувся до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону та у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання, відповідні виконавчі документи відповідають вимогам, передбаченим статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Інші підстави для повернення державним виконавцем відповідних виконавчих документів відсутні.

Проаналізувавши вищенаведене, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" встановлено виключний перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, суд вважає вимогу скаржника про зобов`язання державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян О.А. усунути порушення шляхом повернення наказів господарського суду Харківської області №922/1717/20 від 03.11.2020 Харківській міській раді безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Так, з наданих до суду доказів вбачається, що державним виконавцем, на виконання вимог статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», відкрито виконавче провадження та, зокрема, винесено постанови про накладення арешту на майно боржника в межах суми бору.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення (ч.2 ст.38 Закону України «Про виконавче провадження»).

Так, суд погоджується з доводами скаржника, що державний виконавець має змогу самостійно встановлювати достовірність відомостей щодо апеляційного оскарження рішення, на підставі якого видано судовий наказ, зокрема з інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Проте, суд зазначає, що чинним законодавством України не зобов`язано державного виконавця самостійно встановлювати обставини щодо звернення відповідача з апеляційною скаргою до суду після набрання законної сили рішенням суду на підставі якого було видано відповідний виконавчий документ.

Так, помилкою є результат неправильних дій, які не досягають поставленої мети. Вони пов`язані з неточністю дій, неадекватністю мислення і виражаються в порушенні норм права. Помилки ведуть до зміни або відміни актів застосування правових норм.

Під помилкою розуміється неправильне знання фактичних обставин, правових норм, а також прав та обов`язків на здійснення процесуальної дії, результатом чого виступає незаконна процесуальна дія.

Таким чином, винесення державним виконавцем постанови про зупинення виконавчого провадження, яку згодом було скасовано як помилкову, не є належним доказом обізнаності державним виконавцем про відкриття апеляційного провадження по справі №922/1717/20.

Як свідчать матеріали справи, державний виконавець отримав ухвалу Східного апеляційного господарського суду 28.12.2020, на підставі чого в той же день виніс постанову про зупинення виконавчого провадження.

При цьому, частиною 4 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Так, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу; у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника; якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. (ст. 343 ГПК України).

З аналізу вищевказаних норм випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв`язку та щодо примусового виконання останніми відповідних рішень господарських судів.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", №22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 року у справі №904/7326/17 звернула увагу на принцип диспозитивності, який полягає у наданні стягувачу права вибору виконавця судового рішення. Виконання судового рішення має бути зручним насамперед для стягувача і не створювати для нього зайвих перешкод і витрат. Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника.

У відповідності до пунктів 1, 3 частини 1 статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, станом на дату розгляду даної скарги судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не скасовано та не змінено в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами.

Судове рішення у даній справі набрало законної сили.

Як наголошено в Рішенні Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 року по справі №904/7326/17 звернула увагу на те, що виконання судового рішення має бути зручним насамперед для стягувача і не створювати для нього зайвих перешкод і витрат. Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника.

Посилаючись на рішення ЄСПЛ від 5 липня 2012 року у справі «Глоба проти України», Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2018 року по справі №905/3542/15 підкреслив, що основна мета виконавчого провадження - виконання судового рішення, яке у державі, що визнала верховенство права, не може залишатися невиконаним на шкоду одній із сторін, а держава повинна вжити усіх необхідних кроків, у межах своєї компетенції, для виконання остаточного рішення суду.

Враховуючи вищезазначене та досліджені обставини справи, оскільки судове рішення у даній справі, на підставі якого було видано відповідні виконавчі документи, не скасовано та не змінено в апеляційному або в касаційному порядку та, на сьогоднішній день, є таким, що набрало законної сили, беручи до уваги, що визнання неправомірними рішення державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шиян О.А., винесені на підставі наказів №922/1717/20 від 03.11.2020 згідно рішення господарського суду Харківської області від 07.10.2020 у справі №922/1717/20, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження №63680190 від 08.12.2020, постанову про відкриття виконавчого провадження №6399166 від 23.12.2020, постанову про скасування процесуального документу від 09.12.2020 у виконавчому провадженні №63680190, постанову від 09.12.2020 у виконавчому провадженні №63680190 про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно, постанову від 24.12.2020 у виконавчому провадженні №6399166 про арешт коштів на відкритих банківських рахунках та постанову від 24.12.2020 у виконавчому провадженні №6399166 про стягнення виконавчого збору, призведе до створення для стягувача зайвих перешкод і витрат під час виконання судового рішення, що є грубим порушенням прав стягувача, як сторони судового процесу, у зв`язку із чим суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги (вх.№279 від 06.01.2021) представника Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича на дії державного виконавця.

Окрім того, законність винесення рішення суду від 07.10.2020 було підтверджено Східним апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги відповідача.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

За певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення у справі "Фуклев проти України" від 07.06.2005).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення у справі "Comingersoll S. A." проти Португалії").

Оскільки п.1 ст.6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Керуючись ст.234, 339- 343 ГПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги (вх.№279 від 06.01.2021) представника Фізичної особи-підприємця Крамаренка Володимира Михайловича на дії державного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в строки та порядку передбаченому ст. 254- 257 ГПК України з врахуванням п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст ухвали складено 24.02.2021.

Суддя Пономаренко Т.О.