ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 лютого 2021 року № 903/96/21

Суддя Господарського суду Волинської області Гарбар І.О., вивчивши матеріали по справі №903/96/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К", ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу та стягнення солідарно моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь" звернулося в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К", ОСОБА_1 , в якому просить:

- визнати недійсним договір, посвідчений 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук І Б., реєстровий номер 2-776 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-450;

- визнати недійсним договір, посвідчений 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т. Б., реєстровий номер 2-777 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-452;

- визнати недійсним договір, посвідчений 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т. Б., реєстровий номер 2-778 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-454.

Разом з позовною заявою ТОВ "Форест Волинь" подало заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

1. Накладення заборони будь-яким державним реєстраторам на вчинення будь- яких реєстраційних дій (у тому числі заборони на внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно нових записів/змін до існуючих записів про право власності) відносно наступного нерухомого майна:

- адмінбудинку /А-1/, загальною площею 82,0 кв. м., по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101;

- прохідної /Б-1/, загальною площею 10,9 кв. м., по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101;

- складу /Е-1/, загальною площею 522,8 кв. м., по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101.

2. Накладення заборони ТОВ "ФОРЕСТ ВОЛИНЬ" та будь-яким іншим особам вчииняти дії щодо передачі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРТИСАНС-К" () наступного нерухомого майна:

- адмінбудинку /А-1/, загальною площею 82,0 кв. м., по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101;

- прохідної /Б-1 /, загальною площею 10,9 кв. м,, по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101;

- складу /Е-1/, загальною площею 522,8 кв. м., по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101.

Ухвалою суду від 18.02.2021 позовну заяву ТОВ «Форест Волинь» до ТОВ «Мартисанс-К», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу залишено без руху. Позивачу не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви та подати суду письмову заяву, у якій вказати та обґрунтувати зміст позовних вимог до ОСОБА_1 .

19.02.2021 ТОВ «Форест Волинь» подало до суду заяву про усунення недоліків, якою долучило уточнену позовну заяву, в якій просить суд:

- визнати недійсним договір, посвідчений 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук І Б., реєстровий номер 2-776 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-450;

- визнати недійсним договір, посвідчений 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т. Б., реєстровий номер 2-777 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-452;

- визнати недійсним договір, посвідчений 12.12.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т. Б., реєстровий номер 2-778 про внесення змін до договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2019 державним нотаріусом Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Пастуховою Н. В., реєстровий номер 4-454;

- стягнути солідарно з ТОВ «Мартисанс-К» та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Форест Волинь» моральну шкоду в розмірі 150000,00 грн.;

- стягнути з ТОВ «Мартисанс-К» на користь ТОВ «Форест Волинь» понесені судові витрати, в т.ч.: на оплату судового збору в розмірі 10215,00 грн. та професійну правничу допомогу в розмірі 21000,00 грн.

Вивчивши матеріали позовної заяви та заяви про усунення недоліків, суд прийшов до наступного висновку.

Як слідує з ухвали суду від 18.02.2021 суд надав позивачу строк не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви та подати суду письмову заяву, у якій вказати та обґрунтувати зміст позовних вимог до ОСОБА_1 .

Разом з тим, як вбачається із заяви про усунення недоліків позовної заяви, позивач подав уточнену позовну заяву, в якій просить суд стягнути солідарно з ТОВ «Мартисанс-К» та ОСОБА_1 на користь ТОВ «Форест Волинь» моральну шкоду в розмірі 150000,00 грн.

В обгрунтування посилається на ч.1 ст.1167 ЦК України, абз.2,3 п.3 постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а також зазначає, що позивачу було завдано втрат немайнового характеру, що безпосередньо пов`язані з укладанням ОСОБА_1 від імені ТОВ «Форест Волинь» додаткових договорів від 12.12.2019. Вважає, що такі втрати полягають у наступному:

-приниженні ділової репутації, зниження престижу та підрив до довірив діяльності позивача;

- порушенні права власності.

Завдану моральну шкоду ТОВ «Форест Волинь» оцінює в розмірі 150000,00 грн.

Дослідивши матеріали позовної та уточненої позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі до відповідача-2 ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК з огляду на таке.

Статтею 1 ГПК України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, згідно з ч. 1, 3 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Так, в силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності (ч.1 ст. 17 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно ч. 3 ст. 22 названого Закону, місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством, а у разі відсутності прямої вказівки закону застосовується принцип розмежування підвідомчості за суб`єктним складом.

Згідно ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

За змістом ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критерієм розмежування справ цивільного і господарського судочинства є одночасно як суб`єктивний склад учасників процесу, так і характер спірних правовідносин.

З цією метою судом проаналізовано предмет позову, підстави позову, зміст позовної вимоги та суб`єктний склад сторін.

Відтак, для віднесення справи до своєї юрисдикції, господарському суду необхідно визначити, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, зокрема, господарський спір підвідомчий господарському суду за умов участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб`єктами господарської діяльності, а також спори і в тому разі, якщо сторонами в судовому процесі виступають фізичні особи, що не є суб`єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено процесуальним законом.

Разом з тим, відповідачем-2 згідно позовної заяви, є фізична особа, яка не набула статусу суб`єкта підприємницької діяльності, на момент звернення до суду не є учасником товариства позивача та не була його учасником на момент виникнення спірних правовідносин. При цьому вказаний спір не є таким, що виник з корпоративних відносин, в якому фізична особа, яка не є підприємцем, може бути стороною в господарському суді, що з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ГПК України є недопустимим.

Отже, аналіз вищевказаного суб`єктного складу свідчить про те, що між сторонами виник спір, що підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а тому позовна заява подана до відповідача-2 із порушенням правил підвідомчості, встановлених ГПК України для відповідного позову.

Аналогічну правову позицію викладено також у постанові Верховного Суду України від 31.05.2017 у справі № 6-703цс17, де роз`яснено, що при визначенні підвідомчості (підсудності) справ, що відносяться до категорії корпоративних судам необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним ч. 1 ст. 167 ГК України.

Так, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Під корпоративними відносинами розуміють відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Спір щодо грошових коштів, що підлягають сплаті за умовами цивільно-правового договору, тобто щодо виконання грошового зобов`язання не стосується захисту позивачем своїх прав, пов`язаних з процедурою реалізації корпоративного права, а стосується захисту позивачем своїх майнових прав, тому такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства .

При визначенні підвідомчості (підсудності) справ, що виникають із корпоративних відносин, слід керуватися поняттям корпоративних прав, наведеним у частині першій статті 167 ГК України корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Суд визнає, що зазначені пункти не підлягають розширеному тлумаченню щодо справ, пов`язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін у справі не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, в тому числі такий, що вибув.

Оскільки між сторонами виник спір не з корпоративних правовідносин, позивач звернувся до відповідача-2 за захистом своїх майнових прав, то такий спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, а також ту обставину, що відповідачем-2 у справі є фізична особа, яка не набула статусу суб`єкта підприємницької діяльності, а також те, що спір не містить ознак корпоративного спору, суд не вбачає підстав для застосування п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, відтак подана позовна заява до відповідача-2 не підлягає розгляду у господарському суді.

Отже, враховуючи викладене, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю "Форес Волинь" у відкритті провадження до ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

Позивач, звертаючись з позовом до суду виходив з того, що згідно до ст.27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів. Оскільки одним із відповідачів вказано ОСОБА_1 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 , то такий спір підлягає розгляду в Господарському суді Волинської області.

Відповідно до ст. 24 ГПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими господарськими судами.

Компетенція зазначених судів щодо розгляду справ розмежовується за предметними та територіальними ознаками. Загальні правила територіальної підсудності справ визначено статтями 27-30 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З огляду на зазначене, суд вважає, що територіальна підсудність даного спору має визначатися за вибором позивача за місцезнаходженням одного з відповідачів.

Оскільки суд відмовив у відкритті провадження у справі до відповідача-2, то справа повинна розглядатися за місцезнаходження відповідача-1.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом зареєстроване ТОВ «Мартисанс-К».

Отже, оскільки місцезнаходження ТзОВ «Мартисанс-К» є: вул.Армійська,68, м.Маріуполь, Донецька обл.,87513, то справа підсудна Господарському суду Донецької області.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ГПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про передачу матеріалів позовної заяви до відповідача-1 за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області.

Керуючись ст.ст.27, 31, 175, 234, 235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ТОВ «Форест Волинь» у відкритті провадження до ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України.

2. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест Волинь" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мартисанс-К" про визнання недійсними договорів про внесення змін до договорів купівлі-продажу та стягнення моральної шкоди на 14 арк., з додатками документів на 150 арк. (в т.ч. оригінал квитанції від 16.02.2021 про сплату судового збору в розмірі 6810,00 грн. та оригінал квитанції від 16.02.2021 про сплату судового збору в розмірі 1135,00грн.) та заяву про усунення недоліків позовної заяви на 2-х арк. з додатками документів на 23 арк. (в т.ч. оригінал квитанції №75 від 19.02.2021 про сплату судового збору в розмірі 2270,00 грн.) передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Донецької області (пр. Науки, 5, м. Харків, 61022).

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 23.02.2021.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя І. О. Гарбар