ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 лютого 2021 року Справа № 923/1245/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А., розглянувши заяву Управління комунальної власності Херсонської міської ради (вх.№494/21 від 18.02.2021) про визнання грошових вимог до боржника по справі за заявою: Акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м.Херсон, Бериславське шосе, 1, код ЄДР 00131771

до боржника: Публічного акціонерного товариства "Проектно-будівельна фірма "Херсонбуд", м.Херсон, вул. Кірова, 24, код ЄДР 01273243

про банкрутство.

Суд встановив:

30.11.2021 до Господарського суду Херсонської області від АТ "Херсонська теплоелектроцентраль" надійшла заява про відкриття провадження у справі про банкрутство та введення процедури розпорядження майном у зв`язку з неспроможністю виконання своїх грошових зобов`язань на підставі ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства (надалі - КУзПБ).

Ухвалою суду від 21.12.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ "Проектно-будівельна фірма "Херсонбуд"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Пирожка Є.В.

18.02.2021 до суду надійшла заява Управління комунальної власності Херсонської міської ради (вх.№494/21 від 18.02.2021) про визнання грошових вимог до боржника у сумі 409 937грн. 53коп.

Частиною 3 ст.45 КУзПБ встановлено, що до заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору.

До заяви Управління комунальної власності не додано доказів сплати судового збору за подання заяви із грошовими вимогами до боржника.

Втім, у заяві викладено клопотання про надання відстрочки сплати судового збору до моменту прийняття рішення за результатами розгляду справи.

Клопотання мотивовано твердженням про відсутність у виконавчого органу Херсонської міської ради видатків на сплату судового збору, необхідність часу для внесення змін у кошторис.

Також, з посиланням на висновок, викладений у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" (заява №28249/95), заявник зазначає, що накладення судових зборів на заявника становить непропорційне обмеження його права на доступ до суду.

Розглянувши клопотання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору за певних доведених заявником обставин.

Відповідно до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.013 № 7, клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючий даний принцип, а також положення ст. 5 Закону України "Про судовий збір" господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь - якій стороні, в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

Управлінням комунальної власності не надано доказів, які б підтверджували обставини, покладені в обгрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, виключний характер цих обставин та підстав.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати заяви заявнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Накладення обов`язку зі сплати судового збору, що становить на час подання заяви 4540грн., не можна оцінювати аргументом на користь твердження про непропорційне обмеження його права доступу до суду.

Лише зазначення про відсутність видатків у кошторисі на сплату судового збору без документального підтвердження не може бути підставою для висновку про обмеження заявнику права доступу до суду.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ГПК України, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Правові підстави для задоволення клопотання Управління комунальної власності про відстрочення сплати судового збору відсутні.

Відповідно до п.10 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, розмір судового збору становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року для працездатних осіб у розмірі 2270 гривень.

Відтак, за подання заяви кредитора із грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір судового збору становить 4540грн.

Відповідно до ч.1 ст.46 КУзПБ у разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути.

Судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ч.3 ст.45 КУзПБ щодо обов`язкового надання доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Керуючись ст.ст.45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. У задоволенні клопотання Управління комунальної власності Херсонської міської ради (вх.№494/21 від 18.02.2021) про надання відстрочки сплати судового збору відмовити.

2. Повідомити Управління комунальної власності про те, що до заяви з кредиторськими вимогами до ПАТ "Проектно-будівельна фірма "Херсонбуд" не додано доказів сплати судового збору.

3. Управлінню комунальної власності усунути зазначений недолік та подати до Господарського суду Херсонської області належні докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі у строк до 26.03.2021.

4. Роз`яснити Управлінню комунальної власності, що в разі усуннення недоліків заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо від рішення не підлягає.

Ухвалу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень в мережі Інтернет за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/

Ухвалу складено та підписано 22.02.2021

Суддя Н.А. Павленко