Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2021 р. Справа № 906/1537/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Перечинський лісохімічний комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайтвуд"

про стягнення 278543,98 грн

Позивачем пред`явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 278543,98грн. , з яких: 236982,72 грн. боргу за поставлений товар по договору №001-463-FA19 від 05.09.19; 8935,41 грн. пені; 23698,27 грн. штрафу; 2233,85 грн. 3% річних; 6693,73 грн. інфляційних. Крім того, позивач просить стягнути судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 4178,16грн. та з витрат на пересилання поштової кореспонденції в розмірі 65,60грн.

Ухвалою від 04.01.21 суд відкрив провадження у справі №906/1537/20 за вказаною позовною заявою та вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Клопотань про інше від сторін до суду не надходило.

Відповідач отримав вказану ухвалу 21.01.21, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.09.2019 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Перечинський лісохімічний комбінат" (продавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вайтвуд" (покупець/відповідач) укладено договір купівлі-продажу №001-463-FА19 (а.с.10), відповідно до умов якого позивач зобов`язався передати, а відповідач прийняти і оплатити карбамідоформальдегідну смолу у кількості, що визначається у видаткових накладних, які є невід`ємними частинами Договору.

Поставка продукції по даному договору здійснюється на умовах DАР - Житомирська область, Житомирський район, с. Кодня - склад Покупця, згідно Інкотермс 2010 р. (п. 2.1.).

Ціна продукції вказується у видаткових накладних, які є невід`ємними частинами даного договору (п. 3.1.)

Цей договір вступає в дію з дня його підписання уповноваженими сторонами і діє до 31.12.2020 р. при умові повного виконання сторонами своїх обов`язків (п. 9.6.).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 236982,72 грн., що підтверджується видатковою накладною №719 від 28.08.20 та товарно-транспортною накладною № 000000555 від 28.08.20, які підписані сторонами та скріплені печатками (а.с.26,27).

28.08.20 позивач виставив відповідачу рахунок для оплати товару на суму 236982,72грн. (а.с.29).

Оплата продукції здійснюється Покупцем, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця в гривнях України у відповідності з рахунком, виставленим Продавцем, на умовах 100 % попередньої оплати, не пізніше трьох днів до безпосередньої дати відвантаження Продукції (п.3.2. договору).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо оплати товару не виконав, внаслідок чого станом на день звернення позивача з позовом до суду та на час розгляду справи у суді перед позивачем існує заборгованість в сумі 236982,72грн.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором не встановлено інший строк оплати. Відтак обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 Цивільного кодексу України) виникає з моменту його прийняття.

За нормами ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідач контррозрахунку суми боргу не надав.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 236982,72грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, позивач на підставі п.5.2 договору просить стягнути з відповідача 8935,41грн. пені та 23698,27грн. штрафу (а.с.9).

Відповідно до ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.2. Договору купівлі-продажу від 05.09.2019, у випадку порушення терміну оплати Покупець сплачує Продавцю неустойку у вигляді штрафу в розмірі 10 % від загальної вартості неоплаченого товару та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від вартості неоплаченого товару, за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 5.4. Договору купівлі-продажу від 05.09.2019 передбачено, що штрафні санкції за невиконання Сторонами договірних зобов`язань нараховуються протягом всього строку прострочення.

Пеня обраховна за період з 29.08.20 по 21.12.20. Штраф складає 10% від суми боргу - 236982,72 грн.

Суд, перевіривши розрахунки пені та штрафу, вважає їх нарахування правильними та такими, що підлягають задоволенню в сумі, що заявлені позивачем.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 6693,73 грн. інфляційних та 2233,85 грн. 3% річних .

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовольняє позов у цій частині в заявленому розмірі.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач відзиву на позов та докази сплати боргу не надав.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Вимога про стягнення з відповідача 65,60грн. не підлягає задоволенню, оскільки витрати позивача на пересилання кореспонденції не є судовими витратами в розумінні ст.123 ГПК України, які можуть бути розподілені між сторонами за результатами розгляду справи.

Керуючись статтями 123, 129, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайтвуд" (12452, Житомирська обл., Житомирський р-н, село Кодня, вулиця Гонти, будинок 1; код 41011218) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Перечинський лісохімічний комбінат" (89200, Закарпатська обл., м. Перечин, вул. Ужанська, 25; код 00274105) - 236 982,72 грн. боргу, 2233,85 грн. 3% річних, 6693,73 грн. інфляційних, 8935,41 грн. пені, 23 698,27 грн. штрафу, 4178,16грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 19.02.21

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3 - сторонам (рек. з повідом.)