ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.02.2021 Справа № 905/1636/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги», м.Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Комунального виробничого підприємства «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради, м.Краматорськ, Донецька область

про стягнення 202633,52грн.

Представники:

від позивача (в режимі відеоконференції): Рожкова Л.О. (за довіреністю)

від відповідача: Коваль С.Є. (за довіреністю)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", м.Маріуполь, Донецька область, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради, м.Краматорськ, Донецька область про стягнення штрафу у розмірі 202633,52грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на відхилення споживачем від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період березень-червень 2019 року, серпень-жовтень 2019 року та лютий 2020 року, у зв`язку із чим позивачем нараховано штраф на підставі пункту 7.2. додатку №2 (комерційної пропозиції) та пункту 8.2 Індивідуальної комерційної пропозиції «Періодична» до договору про постачання електричної енергії.

Ухвалою від 10.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

До суду надійшли:

30.09.2020 та 05.10.2020 від відповідача - відзив (з додатками) на позовну заяву; додатковий відзив на позовну заяву та заява про застосування позовної давності.

26.10.2020 на електронну адресу суду та 29.10.2021 до канцелярії суду від позивача - відповідь на відзив; клопотання №29/6013 від 22.10.2020 про продовження строку для подання відповіді на відзив

28.10.2021 на електронну адресу суду та 02.11.2020 до канцелярії суду від позивача - клопотання №29/6073 від 27.10.2020 про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою від 28.10.2020 відмовлено у задоволенні клопотання позивача №29/6013 від 22.10.2020 про продовження строку для подання відповіді на відзив, розгляд справи відкладено на 09.11.2020.

03.11.2020 та 04.11.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшли: клопотання №29/6158 від 03.11.2020 про поновлення процесуального строку для надання відповіді на відзив та клопотання №29/6159 від 03.11.2020 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 09.11.2020 задоволено клопотання позивача №29/6159 від 03.11.2020 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; розгляд справи №905/1636/20 визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 01.12.2020.

Розгляд справи неодноразово відкладався, про що постановлені ухвали суду.

Ухвалою від 22.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів з наступного дня після закінчення шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі та відкладено підготовче засідання на 26.01.2021. Клопотання позивача №29/6158 від 03.11.2020 про поновлення процесуального строку для надання відповіді на відзив, залишено без розгляду, враховуючи, що ухвалою суду від 09.11.2020 справу визначено розглядати за правилами загального провадження.

25.01.2021 на електрону адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення №29/402 від 25.01.2021.

Ухвалою від 26.01.2021 за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначений в судовому засіданні 23.02.2021.

У судове засідання 23.02.2021 в режимі відеоконференції з`явився представник позивача, який наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2019 Комунальним виробничим підприємством «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу (для юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), згідно з якою споживач приєднався до договору електропостачальника Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» про постачання електричної енергії споживачу (далі договір), шляхом фактичного споживання електричної енергії.

Згідно з пунктом 1.1. договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі споживач) постачальником електричної енергії (далі постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицію (пункт 3.1. договору).

Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору (пункт 3.4. договору).

За умовами пункту 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно за обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Дата початку та кінця розрахункового періоду зазначаються в заяві-приєднанні (пункт 5.5. договору).

Згідно з пунктом 5.6. договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок постачальника. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору.

Відповідно до заяви-приєднання (додаток 1 до договору) початок постачання електричної енергії з січня 2019р., але не раніше наступного дня, за днем подачі цієї заяви, якщо інше не визначено комерційною пропозицією обраною споживачем. Розрахунковим вважається період з 00:00 годин 1 числа місяця до 24:00 годин 1 числа поточного місяця.

Пунктом 5.7. договору визначено, що оплата рахунку постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 робочих днів з моменту отримання його споживачем, або протягом 5 робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Згідно з пунктом 5.9. договору порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції, обраної споживачем.

Відповідно до пункту 13.1. договору, договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією.

Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) постачальника. Цей договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань.

Пункт 7.2. Публічної комерційної пропозиції (додаток 2 до договору) передбачає, що у разі відхилення споживача від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого на цей період обсягу споживання, споживач оплачує штраф у розмірі вартості обсягу на який відбулось перевищення.

Споживач має право на коригування прогнозного обсягу споживання відповідно до порядку, розміщеного на сайті постачальника (п.7.3 додатку 2 до договору).

Пунктами 10.1., 10.2. Публічної комерційної пропозиції (додаток 2 до договору), яка діяла до 01.07.2019, встановлено, що договір укладається на строк 1 (один) рік та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до договору та оплати рахунку, визначеного в п.5.1. комерційної пропозиції. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за 21 (двадцять один) день до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

Згідно з пунктом 8.2 Індивідуальної комерційної пропозиції «Періодична» (додаток 2 до договору) за підсумками розрахункового періоду до споживача може бути застосований штраф у розмірі вартості величини обсягу, що перевищує 5% відхилення прогнозованого (заявленого) обсягу споживання електричної енергії від фактичного споживання.

Відповідно до пунктів 11.1, 11.2. Індивідуальної комерційної пропозиції «Періодична» (додаток 2 до договору) за якою постачання електричної енергії здійснюється з 01.07.2019 (пункт 11.1.), договір на умовах даної комерційної пропозиції укладається на строк один календарний місяць та вважається продовженим на кожен наступний календарний місяць, якщо постачальник не відмовиться від його пролонгації в зв`язку з порушенням споживачем умов п.5.1. цієї комерційної пропозиції.

Договір та додатки 2 Публічна комерційна пропозиція та Індивідуальна комерційна пропозиція «Періодична» підписані представниками сторін.

На час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, чи припинення його дії, суду не надано.

Згідно «Обсягів очікуваного споживання електричної енергії та потужності споживачем» за договором про постачання електричної енергії №766 очікуваний обсяг споживання електричної енергії на 2019 рік 1653,8 тис.кВт*год., в тому числі: в січні 2019 року - 310 тис.кВт*год., у лютому 2019 року 275 тис.кВт*год., у березні 2019 року 265 тис.кВт*год., у квітні 2019 року 105 тис.кВт*год., у травні 2019 року 5,8 тис.кВт*год., у червні 2019 року 4,5 тис.кВт*год., у липні 2019 року 4,5 тис.кВт*год., у серпні 2019 року 4,5 тис.кВт*год., у вересні 2019 року 4,5 тис.кВт*год., у жовтні 2019 року - 100 тис.кВт*год., у листопаді 2019 року 280 тис.кВт*год., грудні 2019 року 295 тис.кВт*год.

Згідно додатку 4 до договору «Прогнозовані обсяги постачання електричної енергії споживачу» за договором про постачання електричної енергії №766 від 01.01.2019 прогнозовані обсяги постачання електроенергії на 2020 рік 2120 тис.кВт*год., в тому числі: в січні 2020 року - 350 тис.кВт*год., у лютому 2020 року 320 тис.кВт*год., у березні 2020 року - 330 тис.кВт*год., у квітні 2020 року - 170 тис.кВт*год., у травні 2020 року 12 тис.кВт*год., у червні 2020 року 12 тис.кВт*год., у липні 2020 року 12 тис.кВт*год., у серпні 2020 року 12 тис.кВт*год., у вересні 2020 року 12 тис.кВт*год., у жовтні 2020 року 190 тис.кВт*год., у листопаді 2020 року 350 тис.кВт*год., у грудні 2020 року 350 тис.кВт*год.

Листами про коригування прогнозованих обсягів поставки електроенергії від 06.03.2019 №08-01/327, від 13.05.2019 №08-04/611, від 10.06.2019 №08-04/787, від 31.07.2019 №08-04/934, від 09.08.2019 №08-01/983, від 05.09.2019 №08-04/1053, від 28.10.2019 №08-04/1278 споживач скоригував заявлені прогнозовані обсяги споживання електричної енергії визначивши об`єм поставки електроенергії на березень 2019 року - 330 тис.кВт*год., на травень 2019 року 17 тис.кВт*год., на червень 2019 року 17 тис.кВт*год., на липень 2019 року 8,5 тис.кВт*год., на серпень 2019 року - 11 тис.кВт*год., на вересень 2019 року 9 тис.кВт*год., на жовтень 2019 року 80 тис.кВт*год.

Листом про коригування прогнозованого обсягу поставки електроенергії від 28.01.2020 №08-04/101 споживач скоригував заявлені прогнозовані обсяги споживання електричної енергії визначивши об`єм поставки електроенергії на січень 2020 року - 290 тис.кВт*год.

За поясненнями представника позивача на дату зміни постачальника 16.02.2020 відповідачем, прогнозний обсяг споживання відповідачем електричної енергії у лютому 2020 становить 160 тис.кВт*год., що відповідачем не заперечується.

За твердженнями позивача споживач відхилився від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період більше ніж 5% від заявленого на цей період обсягу споживання, у зв`язку із чим ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» у відповідності до умов додатків 2 (комерційних пропозицій) до договору, нараховано штраф у загальному розмірі 202633,52грн. за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахункові періоди березень-червень 2019 року, серпень-жовтень 2019 року, та лютий 2020 року.

Фактичний обсяг спожитої відповідачем електроенергії становить: в березні 2019 року 297023 кВт*год.; у квітні 2019 року 90712 кВт*год., у травні 2019 року 13049 кВт*год., у червні 2019 року 7845 кВгод., у серпні 2019 року 8612 кВт*год., у вересні 2019 року 9677 кВт*год., у жовтні 2019 року 86837 кВт*год., у лютому 2020 року 114586 кВт*год., що підтверджується Актами прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) між ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» та Комунальним виробничим підприємством «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради за березень-червень 2019 року, серпень-жовтень 2019 року та лютий 2020 року, які підписані представниками сторін та копії яких додано до матеріалів справи.

Позивачем були виставлені рахунки на оплату спожитої електроенергії та рахунки від 26.02.2020 №766/3, №766/4, №766/5, №766/6, №766/7, №766/8, №766/9, №766/10 про сплату штрафних санкцій: за березень 2019 року на суму 40953,91грн., за квітень 2019 року на суму 22301,33грн., за травень 2019 року на суму 7809,25грн., за червень 2019 року на суму 20568,58грн., за серпень 2019 року на суму 4973,43грн., за вересень 2019 року на суму 572,32грн., за жовтень 2019 року на суму 7027,45грн., за лютий 2020 року на суму 98427,25грн. Всього по вказаним рахункам відповідачу було нараховано штрафні санкції на загальну суму 202633,52грн.

27.02.2020 рахунки про сплату штрафних санкцій були направлені відповідачу супровідним листом №1/1492 від 26.02.2020, в підтвердження чого суду надані копії фіскального чеку та накладної АТ «Укрпошта» від 27.02.2020 (т.1, а.с.85, 232).

Вказані рахунки про сплату штрафних санкцій відповідач не оплатив у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Комунального виробничого підприємства «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради штрафу за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період березень-червень 2019 року, серпень-жовтень 2019 року, лютий 2020 року у загальному розмірі 202633,52грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач факт неналежного виконання господарського зобов`язання, а саме відхилення фактичного обсягу спожитої електричної енергії, як передумови застосування штрафу відповідно до положень пунктів 7.2. та 8.2 комерційних пропозицій (додаток 2 до договору) не спростовує.

Проте заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вважає їх недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач вказує, що відповідно до положень частини 2 статті 2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у галузі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VIII від 13.01.2015, встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції. Місцезнаходженням відповідача і веденням господарської діяльності є місто Краматорськ, яке входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Таким чином, на думку відповідача, позивач неправомірно нарахував штраф.

Разом з тим відповідачем подана заява про застосування до позовних вимог спеціального строку позовної давності.

Згідно письмових пояснень від 25.01.2021 позивача, останній підтримує позовні вимоги у повному обсязі, зазначаючи, що діючим законодавством не встановлено виключного переліку підстав, за яких можуть бути застосовані штрафні санкції, зокрема і в разі їх включення до умов комерційної пропозиції електропостачальника, а тому сторони, з метою захисту власних майнових та інших інтересів (планування своєї фінансової діяльності тощо), вправі встановити їх на власний розсуд.

За твердженнями позивача із суті умов комерційної пропозиції про накладання штрафу за відхилення заявлених (прогнозних) обсягів від фактично спожитих обсягів електричної енергії, вбачається, що споживач від початку повинен дотримуватися заявлених ним прогнозних обсягів споживання електричної енергії, тому додаткове формулювання такої умови у тексті договору постачання електричної енергії споживачу та/або комерційної пропозиції є зайвим. Розрахунок штрафу за відхилення від заявленої величини споживання електричної енергії виконано на підставі умов договору та заявлених споживачем прогнозних обсягів споживання електричної енергії з розбивкою помісячно, а також з урахуванням коригувань цих обсягів, які надавались споживачу. Нарахування штрафних санкцій є правом постачальника, яке він реалізує на свій розсуд з урахуванням положень частини 2 статті 14 Цивільного кодексу України. Договірні умови не зобов`язують постачальника до обов`язкового нарахування штрафу після закінчення кожного розрахункового періоду, а дають право нарахування штрафу за наявності підсумкових даних по закритих розрахункових періодах.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до частин 1 та 2 статті 202 Цивільного кодексу України (далі за текстом рішення ЦК України), правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі за текстом рішення ГПК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до положень статті 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 статті 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом (частина 7).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу статті 629 ЦК України договори є обов`язком для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно матеріалів справи між позивачем та відповідачем укладено публічний договір приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії, шляхом приєднання споживача (відповідача) до умов цього договору на підставі заяви-приєднання відповідача до договору.

Відповідно до частин 1 2 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачання електричної енергії споживачам здійснюється на підставі договору постачання електричної енергії споживачу, що укладається між електропостачальником та споживачем.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону договором про постачання електричної енергії споживачу, визначаються умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору.

У відповідності до статті 276 ГК України, загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін.

Пунктом 2.4.3. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 передбачено, що відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються всіма споживачами (крім побутових) оператору системи у термін, обумовлений договором, у порядку, встановленому Кодексом систем розподілу. Щодо об`єктів побутових споживачів, а також у разі ненадання непобутовим споживачем зазначених відомостей про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом у встановлений договором термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік визначається оператором системи за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року. Обсяги очікуваного споживання повинні об`єктивно відображати прогнозоване споживання електроенергії або бути максимально наближеними до фактичних обсягів споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року.

Відповідно до пункту 6.1.17 Правил попередній електропостачальник не пізніше ніж за 5 календарних днів до закінчення строку дії договору про постачання електричної енергії споживачу має виставити споживачу рахунок за електричну енергію, сформований на підставі прогнозних даних комерційного обліку, наданих адміністратором комерційного обліку.

За приписами пункту 6.1.22 Правил якщо фактичні дані комерційного обліку перевищують прогнозні, споживач повинен протягом 5 робочих днів з дати отримання остаточного рахунку здійснити платежі на користь попереднього електропостачальника.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено судом та зазначено вище, сторонами договору погоджено величину споживання електричної енергії по об`єктам згідно Переліку об`єктів та точок комерційного обліку споживача, на розрахункові періоди, зокрема, на березень 2019 року в розмірі 330 тис.кВт*год. (з урахуванням коригування), на квітень 2019 року в розмірі 105 тис.кВт*год., на травень 2019 року в розмірі 17 тис.кВт*год. (з урахуванням коригування), на червень 2019 року в розмірі 17 тис.кВт*год. (з урахуванням коригування), на серпень 2019 року в розмірі 11 тис.кВт*год. (з урахуванням коригування), на вересень 2019 року в розмірі 9 тис.кВт*год. (з урахуванням коригування), на жовтень 2019 року в розмірі 80 тис.кВт*год. (з урахуванням коригування), що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме: копіями «Обсягів очікуваного споживання електричної енергії та потужності споживача», додатку №4 до договору про постачання електричної енергії «Прогнозовані обсяги постачання електричної енергії споживачу», підписаними директором КВП «Краматорська тепломережа», а також листами про коригування прогнозованого об`єму поставки електроенергії. При цьому за поясненнями представника позивача на дату зміни постачальника 16.02.2020 прогнозний обсяг споживання відповідачем електричної енергії у лютому 2020 становить 160 тис.кВт*год., що відповідачем не заперечується.

На підставі даних про фактичне споживання електричної енергії, отриманих від відповідача, складені акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за вказаний розрахунковий період, а саме: березень-червень 2019 року, серпень-жовтень 2019 року та лютий 2020 року, копії яких додано до матеріалів справи.

Як вбачається з актів прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) в розрахунковому періоді березень 2019 року відповідачем було спожито 297023 кВт*год.; у квітні 2019 року 90712 кВт*год., у травні 2019 року 13049 кВт*год., у червні 2019 року 7845 кВт*год., у серпні 2019 року 8612 кВт*год., у вересні 2019 року 9677 кВт*год., у жовтні 2019 року 86837 кВт*год., у лютому 2020 року 114586 кВт*год.

Акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за березень-червень 2019 року, серпень-жовтень 2019 року та лютий 2020 року підписані представниками сторін договору та скріплені печатками підприємств. Зі сторони споживача акти підписані без зауважень та заперечень, в тому числі щодо обсягів поставленої постачальником та відповідно прийнятої (спожитої) споживачем електроенергії.

Позивачем з посиланням на пункт 7.2. Публічної комерційної пропозиції (додаток 2 до договору) та пункт 8.2. Індивідуальної комерційної пропозиції «Періодична» (додаток 2 до договору) було здійснено нарахування штрафу у загальному розмірі 202633,52грн. за періоди березень-червень 2019 року, серпень-жовтень 2019 року, лютий 2020 року та виставлено відповідачу на оплату штрафних санкцій рахунки від 26.02.2020, копії яких наявні в матеріалах справи.

При цьому з наданого розрахунку вбачається, що нарахування штрафу за відхилення споживача від прогнозованих обсягів споживання більше ніж на 5% від заявлених споживачем обсягів, здійснено позивачем як при перевищенні прогнозованих обсягів споживання електричної енергії, так і при споживанні електричної енергії в обсязі меншому ніж прогнозований.

Пункт 7.2. Публічної комерційної пропозиції (додаток 2 до договору) передбачає, що у разі відхилення споживача від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період на більше ніж 5% від заявленого на цей період обсягу споживання, споживач оплачує штраф у розмірі вартості обсягу на який відбулось перевищення.

Пунктом 8.2 Індивідуальної комерційної пропозиції «Періодична» (додаток 2 до договору) також визначено, що за підсумками розрахункового періоду до споживача може бути застосований штраф у розмірі вартості величини обсягу, що перевищує 5% відхилення прогнозованого (заявленого) обсягу споживання електричної енергії від фактичного споживання.

Здійснивши аналіз змісту умов договору, пункту 7.2. Публічної комерційної пропозиції та пункту 8.2. Індивідуальної комерційної пропозиції «Періодична», суд зазначає, що нарахування позивачем штрафних санкцій відповідачу, як споживачу, за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії за розрахунковий період березень-червень 2019 року, серпень 2019 року, листопад-грудень 2019 року, лютий 2020 року при споживанні електричної енергії в обсязі меншому ніж прогнозований, є безпідставним, оскільки встановлений у пункті 7.2. Публічної комерційної пропозиції та у пункті 8.2. Індивідуальної комерційної пропозиції «Періодична» до договору про постачання електричної енергії штраф є відповідальністю за споживання електричної енергії понад обсяг, визначений договором на розрахунковий період.

Правомірність здійснення позивачем нарахування штрафу за умови відхилення споживачем від прогнозованих обсягів споживання в разі зменшення споживання електричної енергії більш ніж на 5% від заявлених споживачем обсягів ґрунтується на довільному тлумаченні позивачем умов пункту 7.2. Публічної комерційної пропозиції та пункту 8.2. Індивідуальної комерційної пропозиції «Періодична».

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 195033,75грн. за розрахунковий період березень-червень 2019 року, серпень 2019 року, листопад-грудень 2019 року, лютий 2020 року задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 7599,77грн. за розрахунковий період вересень-жовтень 2019 року, нарахованих позивачем у відповідності до умов пункту 7.2. Публічної комерційної пропозиції та пункту 8.2. Індивідуальної комерційної пропозиції «Періодична», суд виходить з наступного:

Рахунки №766/8 та №766/9 від 26.02.2020 про сплату штрафних санкцій за вересень 2019 року в сумі 572,32грн. та за жовтень 2019 року в сумі 7027,45грн. були надіслані відповідачу 27.02.2020 з супровідним листом №1/1492 від 26.02.2020 з вимогою про їх оплату у п`ятиденний строк з дати отримання цих рахунків, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (фіскальним чеком та накладною АТ «Укрпошта» від 27.02.2020р.) (т.1, а.с.85, 232). Факт надсилання позивачем рахунків відповідачу та їх отримання останнім, відповідачем не заперечується.

Проте доказів оплати спірних рахунків у визначний строк (протягом 5 робочих днів з дати отримання рахунку) відповідачем суду не надано. Отже, відповідач свої обов`язки щодо оплати вищезгаданих рахунків, строк оплати яких настав, не виконав, у зв`язку з чим заборгованість відповідача зі сплати штрафних санкцій за розрахунковий період вересень-жовтень 2019 року складає 7599,77грн.

Такими чином, матеріалами справи підтверджується факт постачання позивачем електричної енергії відповідачу та порушення останнім договірних обсягів споживання електричної енергії.

Заперечень щодо обсягів спожитої електроенергії у вересні-жовтні 2019 року від відповідача не надходило.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив про неможливість визначити чи правомірно та вірно нарахований штраф за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії.

При цьому, суд зауважує, що відповідач не був позбавлений права та можливості перевірити правильність проведених позивачем нарахувань штрафних санкцій, оскільки відповідний розрахунок ціни позову (заявленого до стягнення штрафу за відхилення від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії), був надісланий відповідачу разом із позовною заявою, що підтверджується наявним в матеріалах справи описом вкладення до цінного листа. Факт отримання позовних матеріалів відповідачем не заперечується.

Із наданого розрахунку вбачається, що розмір штрафних санкцій за розрахунковий період вересень-жовтень 2019 року визначений позивачем виходячи із відомостей про обсяги замовлені споживачем та погоджених даних про кількість фактично спожитої електричної енергії на підставі актів приймання-передавання товарної продукції (електроенергії), а також вартості придбаної відповідачем електроенергії у вересні-жовтні 2019 року.

Враховуючи, що позивачем доведено наявність допущеного відповідачем порушення договірних умов у вигляді відхилення в бік збільшення більше як на 5% фактичного обсягу спожитої електроенергії за вересень-жовтень 2019 року від замовленого, що згідно з договором тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу у розмірі вартості величини обсягу, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу за розрахунковий період вересень-жовтень 2019 року заявлено з правомірних підстав.

Щодо заперечень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, про те, що нарахування штрафу за простроченими зобов`язаннями суперечить приписам пункту 2 статті 2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси», суд зазначає наступне:

Згідно із статтею 2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VIІІ від 13.05.2015 встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Аналізуючи норми Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» суд зазначає, що для того щоб застосувати положення вказаного Закону необхідною умовою є додержання не лише суб`єктного складу учасників правовідносин щодо споживання енергетичних ресурсів, але і врахування правової природи відповідних нарахувань (штрафних санкцій).

В даному випадку заявлена до стягнення в цій справі сума штрафу нарахована не від суми невиконаного або несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання (його частини) зі сплати платежів за спожиті енергетичні ресурси.

Вказане надає можливість зробити висновок, про те, що штраф нарахований позивачем за своєю суттю та метою застосування відмінний від штрафних санкцій, що застосовуються за несвоєчасне здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси, а частина 2 статті 2 Закону №85-VIІІ від 13.05.2015, стосується лише штрафних санкцій, нарахованих та заявлених до стягнення саме за несвоєчасне здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси, що унеможливлює її застосування до вказаного стягнення.

З огляду на зазначене положення частини 2 статті 2 Закону №85-VIІІ від 13.05.2015 не поширюють свою дію на спірні правовідносини, що виникли між сторонами даного спору.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог про стягнення штрафу, посилаючись на сплив встановленого статтею 258 ЦК України спеціального річного строку позовної давності для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 4 статті 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до пункту 1 частини 21 статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 253 та частиною 1 статті 254 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно з частиною 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Судом встановлено, що акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за вересень 2019 року від 30.09.2019 підписаний представниками сторін договору 01.10.2019, за жовтень 2019 року від 31.10.2019 04.11.2019.

Рахунки від 26.02.2020 на оплату штрафу були направлені відповідачу 27.02.2020 супровідним листом №1/1492 від 26.02.2020 з вимогою про їх сплату у п`ятиденний строк з дати отримання цих рахунків, що підтверджується фіскальним чеком та накладною АТ «Укрпошта». Як встановлено судом та зазначено вище рахунки були отримані відповідачем, що представником відповідача не заперечується.

З позовом про стягнення штрафу за зобов`язаннями вересень-жовтень 2019 року позивач звернувся до суду 04.09.2020 (згідно накладної АТ «Укрпошта» на поштовому конверті, в якому надійшла позовна заява).

Отже, річний строк для стягнення штрафу за зобов`язаннями вересень-жовтень 2019 року позивачем не пропущений.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що матеріали справи свідчать про порушення відповідачем правил здійснення господарської діяльності та відповідачем не сплачено правомірно нарахований позивачем штраф за розрахунковий період вересень-жовтень 2019 року в сумі 7599,77грн., суд враховуючи положення умов договору з додатками до нього, вважає, що позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 7599,77грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку договору з додатками до нього, а також всім доказам на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 231, 236-238, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", м.Маріуполь, Донецька область до відповідача Комунального виробничого підприємства "Краматорська тепломережа" Краматорської міської ради, м.Краматорськ, Донецька область про стягнення штрафу в сумі 202633,52грн., задовольнити частково.

Стягнути з Комунального виробничого підприємства «Краматорська тепломережа» Краматорської міської ради (84301, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Олекси Тихого, будинок 2Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (87539, Донецька обл., місто Маріуполь, бульвар Шевченка, будинок 62; ) суму штрафу в розмірі 7599,77грн. та судовий збір в сумі 113,99грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

У судовому засіданні 23.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 23.02.2021.

Суддя М.О. Лейба