ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15.02.2021м. ДніпроСправа № 904/6202/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді С.П. Панни
За позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ", м.Запоріжжя
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро
про стягнення суми штрафу за прострочення доставки вантажів в розмірі 82 891,99 грн.
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021р. позов задоволено частково, стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця (Тверська), 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" (69008, м.Запоріжжя, Південне шосе, 72, ) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 82 375 (вісімдесят дві тисячі триста сімдесят п`ять) гривень 01 копійка та судовий збір у розмірі 2 088 (дві тисячі вісімдесят вісім) гривень 89 копійок, в іншій частині заявлених вимог відмовлено.

03.02.2021р. від Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" надійшла заява про прийняття додаткового рішення, в якій просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 6 101,72грн..

Ухвалою від 05.02.2021р. призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати (ухвалення додаткового рішення) на 15.02.2021.

В судове засідання ніхто не з`явився.

15.02.2020р. Відповідач подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №904/6202/20, в яких вказує про те, що враховуючи незначну складність справи №904/6202/20, підготовка якої не вимагала надмірного обсягу юридичної і технічної роботи та недоведеністю затрат того часу, який вказав Позивач у позовній заяві, затрати часу загальною тривалістю 16 години є необґрунтованими та свідомо завищеними, гонорар адвоката є спробою покласти на Відповідача завищені витрати. Також, Відповідач повідомив, що ПАТ «Запоріжсталь» постійно звертається з ідентичними позовними заявами до Залізниці про стягнення штрафів за несвоєчасну доставку вантажів і отримують професійну правничу допомогу від адвокатського об`єднання «ВСЕУРАЇНСЬКА ПРАВОВА ДОПОМОГА», а тому консультації, збір доказів, підготовка до подання позовної заяви є очевидно завищеним, відносно адвокатів Прокопенко М.О. та Коваленко Ю.М. позивачем не було надано жодних доказів, які б підтвердили зв`язок адвокатів з цим адвокатським об`єднанням, у зв`язку з чим Відповідач вважає, що вимоги Позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є безпідставними та необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні прийнято додаткове рішення.

Розглянувши матеріали справи, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, непов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Статуси адвокатів Благодіра Р.В., Коваленко Ю.М. та Прокопенко М.О. підтверджуються копіями свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю № ЗП 001832 від 27.09.2018 (а/с 85, том 2), ЗП 001920 від 04.12.2018р. та ЗП 001437.

Також, з Єдиного Реєстру Адвокатів України вбачається, що адвокати Благодіра Р.В. та Прокопенко М.О. діють від імені Адвокатського об`єднання "Всеукраїнська адвокатська допомога".

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА» 22.03.2018р. був укладений договір №20/2018/769 про надання правової допомоги, відповідно до п.п.1.1. Договору, клієнт доручає, а АО «ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА» бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта. Відповідно до п.5.2. Договору, розмір оплати за надані послуги визначається АО «ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА», погоджується із замовником у Актах виконаних робіт, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п.5.5.Договору, оплата наданих послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунко Адвокатського об`єднання, вказаний в цьому Договорі, протягом 5 календарних днів після підписання сторонами Акту надання послуг (Акту-прийому-передачі наданих послуг) і отримання клієнтом рахунків від адвокатського об`єднання.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018 року (п. 10.1 Договору).

Додатковою угодою № 1 від 03.12.2018 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 20/2018/769 від 22.03.2018 сторони продовжили строк дії Договору до 31.12.2019 року.

Додатковою угодою № 2 від 05.11.2019 до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №20/2018/769 від 22.03.2018 сторони продовжили строк дії Договору до 31.12.2020 року,

Згідно з п.1 додаткової угоди № 63 від 01.10.2020р., дана Додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) АО «ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА» у спорі про стягнення з АТ «Українська залізниця» в особі РФ «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ПАТ «Запоріжсталь» штрафу за несвоєчасну доставку вантажу в сумі 82 891,99грн., АО «ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА» зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у суді будь-якої ланки на території України, в тому числі у Верховному Суді.

Вартість послуги передбачена п.2 додаткової угоди № 63 від 01.10.2020р.

Враховуючи обсяг наданих юридичних послуг (правової допомоги), узгоджена винагорода за надання юридичних послуг (правової допомоги) у відповідності до Додаткової угоди № 63 від 01.10.2020р. за Договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) №20/2018/769 від 22.03.2018р. складає 6 101,72грн.

На підтвердження зазначених вище витрат представник позивача надав засвідчені копії Договору № 20/2018/769 про надання правової допомоги від 22.03.2018р., копію додаткової угоди №63 від 01.10.2020р. до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 20/2018/769 від 22.03.2018р., копію Акту приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання юридичних послуг № 20/2018/769 від 22.03.2018р. №1 від 28.01.2021р., копію розрахунку розміру винагороди до акту приймання-передачі наданих послуг (правової допомоги) № 20/2018/769 від 22.03.2018р.

Відповідно до Додаткової угоди № 69 від 17.12.2020р. до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 20/2018/769 від 22.03.2018р. сторони дійшли згоди про продовження дії Договору, у зв`язку з чим погодили наступну (нову) редакцію п.10.1.Договору: Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2021 року).

В порядку ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, до заяви представник позивача надав детальний опис робіт (наданих послуг) по справі № 904/6202/20, а саме, АО «ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА», який був досліджений судом в судовому засіданні 15.02.2021р.

В розрахунку розміру винагороди до акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 28.01.2021р. за Договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) № 20/2018/769 від 22.03.2018р. є детальний розрахунок наданих послуг, що складає 6 101,72грн. (06.10.2020, 19.10.2020 - консультація клієнта з вивченням документів, узгодження правової позиції - 2 години - 659,10грн. (вартість 1 години - 329,55грн.; 24.01.2020 - підготовка, складання та подання позовної заяви №11/2053885/ЮМ/ від 20.10.2020 - 6 годин - 1 977,30грн. (вартість 1 години - 329,55грн.; 28.12.2020, 29.12.2020, 29.12.2020, 14.01.2021, 18.01.2021, 28.01.2021 - складання та подання відповіді на відзив, заперечень, письмових пояснень, підготовка процесуальних документів по справі (відповідь на відзив, заперечення на заяву про зменшення суми штрафу, заява про прийняття додаткового рішення, клопотання та заяви з процесуальних питань) - 8 годин - 2 636,40грн. (вартість 1 години - 329,55грн.; 28.01.2021, - гонорар за складність справи (1 % від ціни позову 82 891,99грн) - 1 % від ціни позову - 828,92грн., всього - 6 101,72грн.)

Суд враховує висновки щодо застосуванні норм права, які викладені у постановах Верховного Суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19 та № 902/347/18 від 22.11.2019р., в яких об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зробила висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, а саме, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 ГПК); зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Згідно зі ст.221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Слід зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За таких обставин, щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, суд оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення договору та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин та участь у судових засіданнях, дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 101,72грн. є справедливою та співрозмірною.

За встановлених обставин, заперечення відповідача судом відхиляються, як необґрунтовані.

Разом з тим, задовольняючи заяву позивача, суд враховує правову позицію Об`єднаної палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 по справі № 922/445/19, за якою витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

З огляду на задоволення позовних вимог ПАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" у повному обсязі, відповідно до норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 6 101,72грн. покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" (69008, м.Запоріжжя, Південне шосе, 72, ) витрати на правову допомогу в розмірі 6 101 (шість тисяч сто одна) гривня 72 копійок.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення складено - 22.02.2021

Суддя С.П. Панна