номер провадження справи 28/154/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2021 Справа № 908/3130/20

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни при секретарі Самойленко О.П. розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АКЦЕПТ» (49000, м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 4, офіс 3-А; адреса представника адвоката Кононенко О.Р.: АДРЕСА_1 )

до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (72250, Запорізька область, Веселівський район, с. Широке, вул. Центральна, буд. 1)

про стягнення грошових коштів.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося ТОВ «АКЦЕПТ» з позовом (сформованим в системі «Електронний суд») до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» про стягнення 4.913.260,27 грн., які складаються з 1.000.000,00 грн. суми попередньої оплати за товар, який не був поставлений за договором контрактації №11/05-18 від 11.05.2018, 300.000,00 грн. 30% штрафу, 767.260,27 грн. 30% річних за користування чужими грошовими коштами, 2.346.000,00 грн. неустойки, 500.000,00 грн. 50% штрафу.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо повної та своєчасної поставки товару за договором контрактації №11/05-18 від 11.05.2018, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 1.000.000,00 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання позивач, приймаючи до уваги умови договору та приписи діючого законодавства, нарахував до стягнення пеню, штраф, 30% річних та інфляційні втрати. Також позивач посилався на те, що право вимоги за вказаним договором у нього виникло на підставі договору про відступлення права вимоги №15/01-20 від 15.01.2020.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Федорової О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.12.2020 позовну заяву ТОВ «АКЦЕПТ» без номеру від 04.12.2020 залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення виявлених недоліків.

21.12.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення виявлених судом недоліків з відповідними доказами (сформована в системі «Електронний суд»).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Присвоєно справі номер провадження 28/154/20. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.02.2021.

16.01.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН» заперечує проти позову в частині нарахованої суми неустойки у розмірі 2.346.000,00 грн. Просив застосувати позовну давність в частині стягнення неустойки за період з 11.10.2018 по 01.12.2019.

Ухвалою суду від 02.02.2021 закрито підготовче провадження, справу №908/3130/20 призначено до судового розгляду по суті на 18.02.2021.

17.02.2021 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника ДП «ДГ «Широке» ДДСДС НААН». Також було зазначено, що в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву. Крім того повідомлено про заперечення проти позову. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі його представника. Повідомлено, що позов підтримує в повному обсязі та просив його задовольнити.

У зв`язку з неявкою представників сторін фіксація судового процесу не здійснювалася.

Суд визнав можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 202 ГПК України за відсутності представників сторін за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

В судовому засіданні 18.02.2021 суд визнав наявні документи достатніми для об`єктивного та всебічного розгляду спору, прийнято рішення, повний текст якого буде складено протягом 10 з дня його прийняття та надісланий на адреси сторін.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (продавець, відповідач у справі) та товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІН ТРЕЙД» (покупець) 11.05.2018 уклали договір контрактації №11/05-18.

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві Пшеницю фуражну - далі за договором - товар (партія товару) відповідної якості у кількості 300 тонн по цінам та в строки і на умовах, визначених у цьому договорі, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товар.

Пунктом 2.2 договору визначено, що продавець зобов`язується здійснити поставку товару до 01 жовтня 2018 року. Місце поставки - Запорізька область, Веселівський район, с. Широке.

Згідно п. 5.6 договору сума договору складає 1.080.000,00 грн.

Пунктом 5.7 договору встановлено, що оплата товару відбувається в наступному порядку: передоплата в розмірі 50% суми договору протягом 60-ти календарних днів з дати підписання договору, остаточний розрахунок за поставлену продукцію протягом 30-ти календарних днів з дати поставки товару.

Оплата проводиться на поточний рахунок продавця відповідно до реквізитів, що передбачені п. 12 договору (п. 5.8 договору).

Як свідчать матеріали справи покупець (ТОВ «ПРОФІН ТРЕЙД») перерахував на рахунок Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» попередню оплату вартості товару, що становить 1.080.000,00 грн., про що свідчать платіжні доручення №55 від 11.05.2018 на суму 500.000,00 грн. та №56 від 14.05.2018 на суму 500.000,00 грн.

Втім, продавець (відповідач у справі) зобов`язання щодо поставки товару в рамках договору контрактації №11/05-18 від 11.05.2018 не виконав.

Факт наявності заборгованості продавця на користь ТОВ «ПРОФІН ТРЕЙД» у розмірі 1.000.000,00 грн. підтверджується Актом звіряння № 1 від 15.01.2019.

15.01.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФІН ТРЕЙД» (первісний кредитор), товариством з обмеженою відповідальністю «АКЦЕПТ» (новий кредитор, позивач у справі) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (боржник, відповідач у справі) укладено договір відступлення права вимоги №15/01-19 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору первісний кредитор передає належне йому право вимоги за договором контрактації №11/05-18 від 11.05.2018 (ячмінь), укладеним між Первісним кредитором та Боржником, а Новий кредитор приймає право вимоги, що належне Первісному кредитору за основним договором.

Сума зобов`язань за основним договором на дату укладання цього договору складає 1.000.000,00 грн. (п. 1.2 договору).

Пунктом 1.3 договору встановлено, що Новий кредитор займає місце Первісного кредитора в зобов`язаннях, що виникли з основного договору в обсязі та на умовах, що існують на момент укладення цього договору.

Цього ж дня Первісний кредитор та Новий кредитор підписали Акт приймання-передачі, відповідно до якого Первісний кредитор передав Новому кредитору договір контрактації №11/05-18 від 11.05.2018 та Акт звіряння від 15.01.2019 між ТОВ «ПРОФІН ТРЕЙД» та ДП «ДГ «Широке» ДДС ДС НААН».

З метою врегулювання спору в досудовому порядку позивач надіслав на адресу відповідача претензію вих. № 30/09-1 від 30.09.2020 з вимогою повернути суму попередньої оплати за договором контрактації №11/05-18 від 11.05.2018 з урахуванням штрафних санкцій.

Претензія отримана відповідачем 30.10.2020, про що свідчить штамп на вказаній претензії. Втім, вимога позивача залишена відповідачем без реагування, грошові кошти в добровільному порядку не сплачені.

Невиконання відповідачем зобов`язань щодо повернення отриманої суми попередньої оплати за договором контрактації №11/05-18 від 11.05.2018 з урахуванням штрафних санкцій стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст. 526 ЦК України.

Як свідчать матеріали справи зобов`язання у відповідача виникли на підставі договору контрактації, який за юридичною природою є договором купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу ст. 663 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до наданих доказів умовами основного договору було узгоджено внесення покупцем попередньої оплати товару у розмірі 100% від його вартості.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази внесення покупцем обумовленої основним договором грошової суми (1.000.000,00 грн.) в якості попередньої оплати.

Доказів повного або часткового виконання ДП «ДГ «Широке» ДДС ДС НААН» зобов`язань щодо поставки ячменя у кількості 300 тонн суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вже зазначалося судом вище, договір відступлення права вимоги №15/01-19 укладався за участі боржника (відповідача у справі). Отже, відповідач належним чином був повідомлений про зміну кредитора та наявність невиконаного зобов`язання за договором контрактації №11/05-18 від 11.05.2018. Крім того, в заяві від 16.01.2021 відповідач визнав отримання суми попередньої оплати у розмірі 1.000.000,00 грн. за товар, який не був поставлений за договором контрактації №11/05-18 від 11.05.2018.

З зазначеного слідує, що вимога позивача про стягнення з відповідача 1.000.000,00 грн. попередньої оплати за товар, який не був поставлений за договором контрактації №11/05-18 від 11.05.2018 задовольняється судом.

За порушення виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасної та повної поставки товару, позивач враховуючи умови п. 8.3 договору нарахував до стягнення штраф у розмірі 30% від загальної суми попередньої оплати в сумі 300.000,00 грн., пеню за період прострочення з 11.10.2018 по 01.12.2020 у розмірі 2.346.000,00 грн. та 50% штрафу у розмірі 500.000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Частиною 2 ст. 216 ГК України встановлено, що застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Підпунктом 8.3.1 п. 8.3 договору контрактації №24/10-18 від 24.10.2018 встановлено, що у випадку не поставки або прострочення продавцем поставки товару понад встановлені даним договором граничні терміни, він зобов`язаний повернути покупцю всі кошти перераховані на користь постачальника на виконання умов договору, у тому числі у разі прострочення поставки (не поставки, недопоставки) товару продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 30% від загальної суми попередньої оплати.

Підпунктом 8.3.3 п. 8.3 договору контрактації №11/05-18 від 11.05.2018 встановлено, що у разі прострочення поставки (не поставки, недопоставки) товару понад 10календарних днів, продавець починаючи з 11 календарного дня прострочення додатково до штрафу передбаченому у п. п. 8.3.1 сплачує покупцю неустойку у розмірі 0,3% від вартості непоставленого (недопоставленого) товару або товару, поставленого з порушенням строків, за кожен день прострочення, а за прострочення зобов`язання щодо поставки товару понад 15 днів, постачальник, окрім неустойки, сплачує також штраф у розмірі 50% від загальної суми отриманої попередньої оплати.

Проаналізувавши норми наведеного діючого законодавства України та умови договору суд дійшов висновку, що надані позивачем розрахунки сум 30% штрафу у розмірі 300.000,00 грн. та 50% штрафу в розмірі 500.000,00 грн. є вірними та виконаними з дотриманням вказаних норм права та умов договору, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимоги про стягнення пені за період прострочення з 11.10.2018 по 01.12.2020 у розмірі 2.346.000,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до наданих сторонами доказів факт порушення відповідачем зобов`язання щодо своєчасної та повної поставки товару доведений.

Також, при укладанні договору сторонами було узгоджено про застосування штрафних санкцій (нарахування неустойки) за порушення виконання відповідачем зобов`язань, зокрема, щодо прострочення поставки (не поставки, недопоставки) товару.

Таким чином, дії позивача щодо застосування приписів діючого законодавства, умов договору та нарахування неустойки є правомірними.

Втім, відповідачем заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності за вимогою позивача про стягнення неустойки (пені) за період з 11.10.2018 по 01.12.2019, оскільки вона заявлена із пропущенням строку спеціальної позовної давності, що передбачений ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 256 ЦК України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Як вже зазначалося судом вище в п. 2.2 договору контрактації сторони узгодили строк поставки товару до 01 жовтня 2018.

Виходячи з наведеного, початок перебігу строку позовної давності починається з 02.10.2018, адже саме з цієї дати позивач довідався або міг довідатись про порушення свого права. В розумінні приписів ст. 258 ЦК України, кінцевий строк, в який позивач мав звернутися до суду із вимогою про стягнення штрафу є 02.10.2019. Позивач з позовом звернувся до суду 03.12.2020, про що свідчить вхідний штамп канцелярії суду (позов (сформованим в системі «Електронний суд»), тобто позивач з вимогою про стягнення пені звернувся з пропущенням строків спеціальної позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, до стягнення підлягає пеня за період з 03.12.2019 по 01.12.2020 у розмірі 1.092.000,00 грн., в решті вимог щодо стягнення неустойки за період з 11.10.2019 по 03.12.2019 у розмірі 1.254.000,00 грн. суд відмовляє внаслідок спливу строку позовної давності.

Також за порушення виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасної поставки товару позивач просив стягнути з відповідача 30% річних у розмірі 767.260,27 грн. за період з 25.10.2018 по 01.12.2020, а саме 30% річних за користування чужими грошовими коштами за період з 11.05.2018 по 01.12.2020.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. п. 8.3.2 п. 8.1 договору у разі прострочення поставки (не поставки, недопоставки) товару продавець сплачує покупцю проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30% річних за період з дня одержання першої частини попередньої оплати від покупця до дня її повернення останньому.

Приймаючи до уваги наведе слідує, що сторони визначили інший розмір відсотків, ніж встановлений законом.

Втім, наданий розрахунок 30% річних є неправильним, через невірно визначену кількість днів прострочення, а саме позивачем залишено поза увагою, що 2020 рік був високосним і складався з 366 днів.

Згідно з перерахунком, зробленим судом, сума 30% річних за вказаний позивачем період прострочення (935 днів) складає 766.505,72 грн. (розрахунок здійснено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство"). В решті заявлених позовних вимог щодо стягнення 745,55 грн. 30% річних суд відмовляє, оскільки заявлені безпідставно.

РОЗРАХУНОК РІЧНИХ

ВідсотокГраничний строк оплати товаруСтрок розрахунку річнихКількість днів прострочкиСума до сплати, грн.Сума річних, грн.
30%11.05.201801.12.000383869.30
30%14.05.201801.12.000382636.42

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Доказів виконання зобов`язань щодо своєчасної та повної поставки товару у визначений умовами договору строк або добровільного повернення попередньої оплати, відповідач суду не надав. Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань як за договором контрактації №11/05-18 від 11.05.2018 та і за договором про відступлення права вимоги №15/01-19 від 15.01.2019 підтверджено матеріалами справи та відповідачем.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Як вже зазначалося судом матеріали справи містять заяву відповідача б/н від 16.01.2021, відповідно до якого відповідач підтвердив факт отримання суми попередньої оплати за товар у розмірі 1.000.000,00 грн., який не був поставлений за договором контрактації №11/05-18 від 11.05.2018. Також погодився з нарахуванням позивачем штрафів та 30% річних та скористався правом на заявлення про застосування судом строку позовної давності щодо нарахування неустойки..

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно до задоволених вимог, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі: 54.877,59 грн. (3.658.505,72 грн. (задоволена сума) х 1.5%) Решта судових витрат у розмірі 18.821,31 грн. залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 129, 130, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «АКЦЕПТ» до відповідача Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» про стягнення 4.913.260,27 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Широке» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України» (72250, Запорізька область, Веселівський район, с. Широке, вул. Центральна, буд. 1, ідентифікаційний код 00853317) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АКЦЕПТ» (49000, м. Дніпро, вул. Пастера, буд. 4, офіс 3-А, ідентифікаційний код 32876405) 1.000.000,00 грн. (один мільйон грн. 00 коп.) попередньої оплати за товар (ячмінь), який не був поставлений за договором контрактації №11/05-18 від 11.05.2018, 300.000,00 грн. (триста тисяч грн. 00 коп.) 30% штрафу, 1.092.000,00 грн. (один мільйон дев`яносто дві тисяч грн. 00 коп.) 0,3% пені (неустойки), 400.000,00 грн. (п`ятсот тисяч грн. 00 коп.) 50% штрафу, 766.505,72 грн. (сімсот шістдесят шість тисяч п`ятсот п`ять грн. 72 коп.) 30% річних, 54.877,59 (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят сім грн. 59 коп.) судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Відмовити в частині позовних вимог про стягнення 745,55 грн. 30% річних та 1.254.000,00 грн. неустойки (пені).

4. Судові витати у розмірі 18.821,31 грн. покласти на позивача.

5. Клопотання відповідача про застосування позовної давності до вимоги в частині стягнення неустойки за період з 11.10.2018 по 01.12.2019 задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 лютого 2021 року.

Суддя О.В. Федорова