ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"15" лютого 2021 р. Справа№ 910/7888/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Мальченко А.О.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання Добродзій Є.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ГУ ДПС у м. Києві

на постанову Господарського суду м. Києва від 02.12.2020

у справі № 910/7888/20

за заявою Акціонерного товариства "Сбербанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телара"

про банкрутство

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 15.02.2021

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Сбербанк" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Телара".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 відкрито провадження у справі № 910/7888/20 про банкрутство ТОВ "Телара"; визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства "Сбербанк" до ТОВ "Телара" на загальну суму 8 102,00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 19.08.2020; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Телара" з 19.08.2020; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Іваненко Наталію Олександрівну.

Постановою Господарського суду м. Києва від 02.12.2020, серед іншого, припинено процедуру розпорядження майном ТОВ "Телара". Визнано банкрутом ТОВ "Телара". Відкрито ліквідаційну процедуру. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Іваненко Наталію Олександрівну.

Не погоджуючись із зазначеною постановою місцевого господарського суду, ГУ ДПС у м. Києві звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду м. Києва від 02.12.2020 та закрити провадження у справі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020 вказану апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді: Грек Б.М., Копитова О.С.

Розпорядженням керівника апарату від 04.01.2021 у зв`язку з перебування судді Копитової О.С., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021 для розгляду справи №910/7888/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Грек Б.М., Мальченко А.О. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві для дослідження належним чином та встановлення, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

Від Ліквідатора ТОВ "Телара" та Акціонерного товариства "Сбербанк" надійшли відзиви на апеляційну скаргу.

Ключовим мотивом відзиву є:

- ГУ ДПС у м. Києві не є кредитором банкрута, а отже не наділений правом на оскарження судових рішень у справі про банкрутство ТОВ "Телара".

Від Ліквідатора ТОВ "Телара" надійшло клопотання про закриття апеляційного провадження. Клопотання мотивовано тим, що контролюючий орган - ГУ ДПС у м. Києві не наділений безумовним правом оскаржувати судові рішення у справах про банкрутства.

Вирішуючи питання щодо наявності у скаржника права на апеляційне оскарження, судова колегія прийшла до висновку, що ГУ ДПС у м. Києві не має процесуальної дієздатності, визначеної законодавством про банкрутство, щодо оскарження судових рішень у справі про банкрутство, у розумінні Кодексу України з питань банкрутства, що виходить з наступного.

Стаття 1 КзПБ визначає, що учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Для набуття процесуального статусу конкурсного кредитора як сторони у справі про банкрутство необхідно:

- пред`явлення грошових вимог;

- розгляд грошових вимог судом;

- визнання їх судом.

Тільки за цієї сукупності, конкурсний кредитор може набути правового статусу сторони, а відповідно учасника у справі про банкрутство.

Порядок набуття конкурсним кредитором статусу учасника провадження у справі про банкрутство є чітким, зрозумілим та однозначним, тобто таке нормативне регулювання виключає можливість довільного його трактування.

Отже, лише після вчинення всіх передбачених Законом про банкрутство (стаття 23) чи КзПБ (стаття 45) дій, прийняття судом відповідної ухвали про повне або часткове (частина шоста статті 23 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45, стаття 47 КУзПБ) визнання його вимог, конкурсний кредитор набуває статусу сторони та учасника провадження у справі про банкрутство та повну процесуальну дієздатність (здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді, стаття 44 ГПК України).

Так в ухвалі від 11.03.2020 справа № 910/4475/19 колегія суддів Північного апеляційного господарського суду зазначила, що лише за сукупністю, встановлених Законом про банкрутство, КзПБ дій (пред`явлення грошових вимог; доведення свого права вимоги перед судом; розгляд грошових вимог судом (перевірка наявності такого права у кредитора; правомірність його набуття; невтрата цього права у зв`язку з позовною давністю, тощо); визнання їх судом) кредитор може набути правового статусу учасника у справі про банкрутство.

Особи набувають статусу учасника справи - конкурсного кредитора з моменту визнання їх грошових вимог у судовому порядку, що формалізується відповідним судовим рішенням господарського суду (ухвалою).

Особа, яка не набула статусу кредитора боржника у справі про банкрутство, не може вважатися учасником справи про банкрутство та не має процесуальної дієздатності, визначеної законодавством про банкрутство, щодо оскарження ухвали місцевого суду про затвердження реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та наступних судових рішень у справі про банкрутство (введення санації, введення ліквідаційної процедури та інших), за винятком залучення такої особи у справу про банкрутство у випадку розгляду майнових та інших спорів щодо боржника, відповідно до пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України та статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства)».

З цим висновком апеляційного суду погодилася Палата з розгляду справ про банкрутство про що зазначила у п. п. 56.17, 56.18, 56.21 постанови від 16.07.2020 справа № 910/4475/19.

Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" ("Bellet v. France", заява N 13343/87) від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права". Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

У справі про банкрутство, що здійснюється за загальною процедурою особа, яка має до боржника грошові вимоги, набуває саме процесуального статусу кредитора - сторони та учасника провадження у справі про банкрутство з правом на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, які визначають права та обов`язки учасників провадження у справі про банкрутство, після звернення із заявою із грошовими вимогами у справі про банкрутство, розгляду такої заяви судом та визнання його вимог до боржника господарським судом з прийняттям відповідного рішення.

Колегія суддів звертається до висновків, викладених в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 року у справі №5005/2329/2011, від 16.01.2020 року у справі № 911/5186/14, згідно з якими в силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

З матеріалів справи вбачається, що ГУ ДПС у місті Києві із заявою про визнання грошових вимог до боржника до суду не зверталось, відповідні вимоги до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Телара" не включались та не визнавались, а тому ГУ ДПС у місті Києва не набуло статусу конкурсного кредитора у даній справі про банкрутство та не є учасником справи про банкрутство, оскільки не звернулося з грошовими вимогами до боржника в установленому законом порядку та на час подання апеляційної скарги не включено до реєстру вимог кредиторів боржника, затвердженого ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2020 року.

При цьому, судова колегія враховує, що в даному випадку заява про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Телара" була подана ініціюючим кредитором в порядку ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, контролюючі органи мають дотримуватись визначеного цим Кодексом порядку звернення з грошовими вимогами до боржника, оскільки статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через певні процедури, які визначені Кодексом України з процедур банкрутства.

Оскільки, провадження у даній справі про банкрутство було відкрито за заявою кредитора, то контролюючий орган не наділений безумовним правом на оскарження судових рішень у даній справі про банкрутство.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності у податкового органу, який не є кредитором у справі, безумовного права на звернення до суду з апеляційною скаргою на постанову місцевого господарського суду у справі про банкрутство, відкритій в загальному порядку, викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.07.2020 року у справі №904/4681/19, від 19.05.2020 року у справі №908/2332/19 та від 15.05.2020 року у справі №908/2717/19.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, з урахуванням особливостей встанволеними КзПБ, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 наведеної статті про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскільки скаржник не має статусу сторони чи учасника у справі № 910/7888/20 про банкрутство ТОВ "Телара", права апелянта оскаржуваною постановою не порушені, а рішення стосовно його прав та обов`язків судом не приймалось, то відповідно він не наділений процесуальний правом на апеляційне оскарження прийнятих у даній справи процесуальних документів, зокрема на оскарження постанови Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 року, а відтак апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у місті Києві на постанову Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 року у справі № 910/7888/20 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на постанову Господарського суду м. Києва від 02.12.2020 у справі № 910/7888/20 закрити.

2. Справу №910/7888/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді А.О. Мальченко

Б.М. Грек

повний текст складено 17.02.2021