УХВАЛА

22 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 908/183/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.(головуючий), Бенедисюка І. М. та Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги концерну "Міські теплові мережі" (далі - Концерн)

на рішення господарського суду Запорізької області від 27.04.2020 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2020

за позовом Концерну

до приватного акціонерного товариства "Транссервіс"

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 11.01.2021 вперше подану скаргу Концерну повернуто відповідно до положень пункту 1 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

05.02.2020 (згідно з відміткою на конверті) Концерн повторно звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 27.04.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2020 зі справи № 908/183/20 (разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження).

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 292 ГПК України з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 292 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Водночас суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника, що з 30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" (далі - Закон № 1401).

За приписами частини третьої статті 1312 Конституції України (в редакції Закону № 1401) виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України (в редакції Закону № 1401) представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності даним Законом, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

При цьому підписання та/або подання касаційної скарги є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Поряд з цим 29.12.2019 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18.12.2019 N390-IX.

Відповідно до вказаних змін, зокрема частини третьої статті 56 ГПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно ж до приписів частини першої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини третьої статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Касаційну скаргу від імені Концерну підписано юрисконсультом відділу договірної та претензійно-позовної роботи Тетяненком Денисом Анатолійовичем. На підтвердження повноважень поіменованої особи до касаційної скарги додані наказ від 23.08.2019 №785 про прийняття Тетяненка Д. А. на роботу на посаду юрисконсульта першої категорії відділу договірної та претензійно-позовної роботи Концерну та посадова інструкція юрисконсульта, а також довіреність від 21.12.2020 №963/20-19, видана на ім`я Тетяненка Д. А.

Водночас зазначені матеріали, які додані до касаційної скарги, підтверджують лише право Тетяненка Д. А. здійснювати представництво інтересів Концерну в установленому порядку і в межах наданих повноважень, зокрема, на підставі довіреності від 21.12.2020 №963/20-19, однак не містять інформації про те, що поіменована особа наділена повноваженнями на самопредставництво у розумінні частини третьої статті 56 ГПК України.

Крім того, згідно з відомостями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, керівником Концерну, який уповноважений представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, зазначено Грека Олександра Сергійовича.

Проте відомості про особу, яка підписала касаційну скаргу, у зазначеному Реєстрі відсутні.

Разом з тим матеріали касаційної скарги не містять відомостей і щодо наявності у Тетяненка Д. А. статусу адвоката, який діє на підставі зазначеної довіреності від 21.12.2020.

Отже, Суд дійшов висновку, що до матеріалів касаційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що юрисконсульт Тетяненко Денис Анатолійович має право представляти Концерн як представник (адвокат) на підставі довіреності, так і в порядку самопредставництва відповідно до положень частини третьої статті 56 ГПК України, а тому відсутні підстави вважати, що касаційну скаргу підписано особою, яка має право її підписувати.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги Концерну відповідно до положень пункту 1 частини четвертої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтею 234, пунктом 1 частини четвертої статті 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу на рішення господарського суду Запорізької області від 27.04.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.11.2020 зі справи № 908/183/20 до розгляду не приймати та повернути концерну "Міські теплові мережі".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова