РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.02.2021Справа № 910/13671/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Коваленко М.О.,

розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» (вул. Ділова, буд. 9А, м. Київ, 03150) до Міністерства юстиції України (вул.Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу,

Представники сторін:

від позивача: Прусов В.М.;

від відповідача: Колток О.М.;

від третьої особи: Записний Д.Ю.

В С Т А Н О В И В:

10.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд визнати протиправним (незаконним) та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 18.06.2020 № 2093/5, яким задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.11.2019 № 49939954 прийняте державним реєстратором Гостомельської селищної ради Київської області Кириловою Н.М.; стягнути з Міністерства юстиції України судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що зазначений наказ Міністерства юстиції України від 18.06.2020 №2093/5 прийнятий усупереч нормам чинного законодавства України, є незаконним, порушує право власності АТ «Айбокс Банк» на належне йому нерухоме майно, а отже підлягає скасуванню. Так, єдиною формальною підставою для задоволення скарги було те, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 15.12.2015 №788 було надіслано ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_2 , що не є адресою його мешкання, що, в свою чергу, не дає змоги встановити наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання та не є належним доказом отримання скаржником відповідної вимоги. Проте вказані обставини спростовуються фактичними матеріалами справи. Міністерство юстиції України безпідставно розглянуло скаргу ОСОБА_1 в порушення ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки було наявне судове провадження між тими самими сторонами та з того ж самого предмету і підстав. Крім того, колегія Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації територіальних органів Міністерства юстиції, розглянула дану скаргу лише 27.05.2020, тобто майже через 6 місяців, що є грубим порушенням норм законодавства України.

Ухвалою суду від 15.09.2020 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Копію ухвали суду від 15.09.2020 позивачем отримано 23.09.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

05.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви із доданими до неї документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2020 позовна заява прийнята до розгляду, у вказаній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.10.2020. Запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; запропоновано позивачу у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України; визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено строк для подання пояснень третьою особою щодо позову - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 12.11.2020.

10.11.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що оскаржуване рішення прийнято державним реєстратором Кириловою Н.М. з порушенням п. 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 61 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, за наявності підстави для відмови в державній реєстрації прав, визначеної п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону та підлягає скасуванню. Твердження позивача, що на момент розгляду скарги ОСОБА_1 у Обухівському районному суді Київської області перебуває справа №2-1905/1/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку, які були предметом іпотечного договору від 28.12.2006 спростовується тим, що ані скаржник, ані суб`єкт оскарження, ані заінтересована особа не повідомили Колегію про наявність судового провадження. Таким чином, підстави для відмови у задоволенні скарги на підставі п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону були відсутні.

12.11.2020 судове засідання не відбулося у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О., розгляд справи призначено на 26.11.2020.

17.11.2020 відповідач подав до суду заяву про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, відкладено підготовче судове засідання на 10.12.2020.

10.12.2020 представником третьої особи подано до суду заяву про стягнення судових витрат та попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, а також заяву про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до удового розгляду по суті на 24.12.2020.

24.12.2020 представник третьої особи подав до суду заяву по суті справи, в якій вказував, що даний спір є спором про право, а позивач просить скасувати акт ненормативного характеру. Позивач обрав неправомірний спосіб захисту права, а тому позовна заява не підлягає задоволенню.

24.12.2020 судове засідання відкладено на 21.01.2021.

21.01.2021 представник третьої особи подав до суду заяву про участь у судовому засіданні 21.01.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У судове засідання 21.01.2021 з`явилися представники позивача та третьої особи, у зв`язку із чим заява представника третьої особи про участь у судовому засіданні 21.01.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не розглядалась.

21.01.2021 судове засідання відкладено на 04.02.2021.

03.02.2021 позивач подав до суду додаткові пояснення, в яких вказував, що в матеріалах кредитної справи наявна копія паспорта ОСОБА_1 , відповідно до якого адресою реєстрації його місця проживання є: АДРЕСА_3 . Крім того, враховуючи, що в матеріалах кредитної справи наявні інші адреси можливого місця проживання ОСОБА_1, банк направив відповідні повідомлення за всіма вказаними адресами. Також вимога про усунення порушення умов договору про відкриття кредитної лінії 31.12.2015 була розміщена в газеті «Урядовий кур`єр». Вважав, що банк вжив усіх можливих заходів для забезпечення отримання боржником зазначеного повідомлення з метою недопущення порушення прав боржника та дотримання встановленої ст. 37 Закону України «Про іпотеку» процедури, завдяки чому ОСОБА_1 отримав зазначену вимогу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.02.2021.

09.02.2021 до суду від третьої особи надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому третя особа просить суд розглянути справу (в наступному засіданні) в режимі відеоконференції за участю представника ОСОБА_3 з приміщення, яке знаходиться поза межами суду із застосування програмного забезпечення Easycon або будь-якого іншого, або з приміщення Рівненського міського суду Рівненської області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 заяву третьої особи ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції залишено без розгляду.

У судовому засіданні 11.02.2021 оголошено перерву до 18.02.2021.

У судове засідання 18.02.2021 з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з Міністерства юстиції України судовий збір.

Представник відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача у судовому засідання 18.02.2021 заперечували щодо позовних вимог, в позові просили відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні 18.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

07.09.2006 між публічним акціонерним товариством «Агрокомбанк», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Айбокс Банк», та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії №128/2006, за умовами якого, з урахування всіх змін, банк надав позичальнику мультивалютну відкличну відновлювальну кредитну лінію із загальним лімітом у сумі 2 700 000,00 грн, зі сплатою відсотків за користування лінією - 10%, строком дії - до 05.09.2011.

В забезпечення виконання умов кредитного договору 28.12.2006 між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за № 2384 Приватним нотаріусом КМНО Карою В.В., згідно якого в іпотеку було передано житловий будинок з надвірними будовами, загальною площею 520,3 кв.м., житловою площею 101,9 кв.м., що складається з: житлового будинку, будинку охорони, трансформатор, альтанка, вольєр для собак, сауна, відкрита веранда, сарай, навіс, вбиральня, веранда, яма вигрібна, свердловина, огорожа, вимощення, доріжки; розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , та земельну ділянку, загальною площею 0,340га, кадастровий номер :02:004:0010, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 .

У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору від 07.09.2006, на виконання приписів ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», АТ «Айбокс Банк» 15.12.2015 направив вимогу ОСОБА_1 про виконання порушеного зобов`язання у 30-денний термін з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги, за адресою його реєстрації: АДРЕСА_3 .

Також банком направлено вимоги за іншими можливими місцями проживання ОСОБА_1, зокрема, за адресою, зазначеною в іпотечному договорі від 28.12.2006 - АДРЕСА_5 , та за адресою іпотечного майна - АДРЕСА_4 .

Крім того, вимога про усунення порушення умов договору про відкриття кредитної лінії 31.12.2015 була розміщена в газеті «Урядовий кур`єр».

Вказана вимога була вручена ОСОБА_1 24.12.2015 за адресою іпотечного майна - АДРЕСА_4 .

Рекомендовані листи, направлені ОСОБА_1 за іншими адресами повернулися відправнику з відміткою «повернуто за закінченням встановленого строку зберігання».

Враховуючи невиконання ОСОБА_1 вимог кредитного договору №128/2006 від 07.09.2006, банком набуто право власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, а саме:

16.11.2019 набуто право власності на житловий будинок з надвірними будовами, загальною площею 520,3 кв.м., житловою площею 101,9 кв.м., що складається з: житлового будинку, будинку охорони, трансформатор, альтанка, вольєр для собак, сауна, відкрита веранда, сарай, навіс, вбиральня, веранда, яма вигрібна, свердловина, огорожа, вимощення, доріжки; розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ;

29.11.2019 набуто право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,340га, кадастровий номер :02:004:0010, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 .

Реєстрація права власності на земельну ділянку за АТ «Айбокс Банк» відбулась на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.11.2019 №49939954, прийнятого державним реєстратором Гостомельської селищної ради Київської області Кириловою Н.М.

27.12.2019 ОСОБА_1 звернувся із скаргою до Міністерства юстиції України про скасування рішення про державну реєстрацію права власності банку на зазначене нерухоме майно від 29.11.2019 №49939954, прийняте державним реєстратором Гостомельської селищної ради Київської області Кириловою Н.М.

10.02.2020 за вихідним №478/12-о/б-01 банком направлено на адресу Міністерства юстиції України заперечення на скаргу ОСОБА_1 .

Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2020 №2093/5 задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.11.2019 №49939954, прийняте державним реєстратором Гостомельської селищної ради Київської області Кириловою Н.М.

Підставою для задоволення скарги стало те, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 15.12.2015 №788 було надіслано боржнику на адресу: АДРЕСА_6 , що не є адресою мешкання скаржника, згідно іпотечного договору та договорів про внесення змін до даного договору. Водночас, згідно вказаних договорів адресою проживання іпотекодавця ОСОБА_1 є: АДРЕСА_5 , що в свою чергу не дає змоги встановити наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання та не є належним доказом отримання скаржником відповідної вимоги.

Не погодившись з вказаним наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2020 №2093/5, АТ «Айбокс Банк» звернувся до окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвалою суду від 25.08.2020 по справі № 640/19566/20 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі з підстав суб`єктного складу, оскільки спір відноситься до юрисдикції господарських судів (а.с. 10-11, том 1). Вищевказана ухвала набрала законної сили 25.08.2020 та не була оскаржена.

З врахуванням вищевказаної ухвали окружного адміністративного суду міста Києва від 25.08.2020 по справі № 640/19566/20 АТ «Айбокс Банк» звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просив скасувати наказ Міністерства юстиції України від 18.06.2020 № 2093/5, яким задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.11.2019 № 49939954 прийняте державним реєстратором Гостомельської селищної ради Київської області Кириловою Н.М.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями позивача про незаконність дій Міністерства юстиції України щодо прийняття наказу від 18.06.2020 № 2093/5, яким задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.11.2019 № 49939954 прийняте державним реєстратором Гостомельської селищної ради Київської області Кириловою Н.М.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерству юстиції України було надано повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

З 01.01.2016 набув чинності Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1128 від 25.12.2015 (в редакції постанови Кабінету міністрів України від 24.12.2019 №1150), яким визначено процедуру розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами відповідно до Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відповідно до ч.1 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

У висновку Колегії Міністерства Юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 27.05.2020 року (щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 27.12.2019) зазначено, зокрема, що рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 15.12.2015 №788 було надіслано боржнику на адресу: АДРЕСА_6 , що не є адресою мешкання скаржника, згідно іпотечного договору та договорів про внесення змін до даного договору. Водночас, згідно вказаних договорів адресою проживання іпотекодавця ОСОБА_1 є: АДРЕСА_5 , що в свою чергу не дає змоги встановити наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем вимоги іпотекодержателя про усунення порушення зобов`язання та не є належним доказом отримання скаржником відповідної вимоги.

Разом з тим, як вбачається з наданих відповідачем матеріалів скарги ОСОБА_1, АТ «Айбокс Банк» 15.12.2015 направив вимогу ОСОБА_1 про виконання порушеного зобов`язання у 30-денний термін з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги, за адресою його реєстрації: АДРЕСА_3 .

Також банком направлено вимогу за іншими можливими місцями проживання ОСОБА_1, зокрема, за адресою, зазначеною в іпотечному договорі від 28.12.2006 - АДРЕСА_5 , та за адресою іпотечного майна - АДРЕСА_4 .

Також вимога про усунення порушення умов договору про відкриття кредитної лінії 31.12.2015 була розміщена в газеті «Урядовий кур`єр».

Вказана вимога була вручена ОСОБА_1 24.12.2015 за адресою іпотечного майна - АДРЕСА_4 .

Таким чином, вимога була отримана боржником 24.12.2015.

Суд зазначає, що державні реєстратори наділені повноваженнями здійснювати певні функції від імені Держави. Громадяни, юридичні особи та інші суб`єкти вправі очікувати від державних органів та інших осіб, які виконують певні функції від імені держави, належного виконання даними органами та особами своїх функціональних обов`язків.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» Європейський Суд з прав людини встановлює, що «оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку має місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном, та, відповідно, відбувається порушення статті 1 Першого протоколу Конвенцій).

Як випливає з постанови Верховного Суду від 08.05.2018 року по справі №809/1141/17, «при розгляді питання про скасування рішення державного реєстратора з формальних підстав слід керуватися принципом «пропорційного втручання» у права людини».

За таких обставин, банк вжив усіх можливих заходів для забезпечення отримання боржником зазначеного повідомлення з метою недопущення порушення прав боржника та дотримання встановленої ст. 37 Закону України «Про іпотеку» процедури, завдяки чому ОСОБА_1 отримав зазначену вимогу.

Також суд зазначає, що компетенція Міністерства юстиції України щодо розгляду скарг на рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав не є безумовною, адже її межі врегульовано статтею 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Отже, Міністерство юстиції України не має права здійснювати перегляд рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку: а) коли право набуто на підставі судового рішення; б) коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір.

При цьому, словосполучення «щодо нерухомого майна наявний судовий спір» суд тлумачить у розумінні наявності спору між двома та більше суб`єктами, які мають різне бачення щодо особи, яка має бути власником нерухомого майна, і одна з таких осіб передала цей спір на розсуд компетентного суду, і відповідним судом відкрито провадження у справі.

Такий судовий спір завершується постановлення остаточного судового рішення і до його завершення, одна із сторін переданого на вирішення суду спору позбавлена можливість звертатися до Міністерства юстиції України із скаргою в порядку ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо така скарга стосується цього нерухомого майна та прав чи інтересів однієї або декількох осіб, які є учасниками відповідного судового спору.

Також, п. 4 ч. 8 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав.

На момент розгляду скарги ОСОБА_1 у Обухівському районному суді Київської області перебувала цивільна справа № 2-1905/1/10 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спірного майна, що є предметом іпотечного договору від 28.12.2006, право власності на яке вже було зареєстровано за ПАТ «Айбокс Банк», який був залучений до участі у справі в якості третьої особи.

Розгляд цивільної справи № 2-1905/1/10 Обухівським районним судом Київської області однозначно дає підстави для висновку, що відносно спірного майна (житлового будинку з надвірними будовами, загальною площею 520,3 кв.м., житловою площею 101,9 кв.м., та земельної ділянки, загальною площею 0,340 га, кадастровий номер :02:004:0010, розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ) існує судовий спір.

За таких обставин, Міністерство юстиції України розглянуло скаргу ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відповідності до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Белеш та інші проти Чеської Республіки" зазначав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 §1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

У зв`язку з наведеним вище у сукупності, наказ Міністерства юстиції України від 18.06.2020 № 2093/5, яким задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.11.2019 № 49939954, прийняте державним реєстратором Гостомельської селищної ради Київської області Кириловою Н.М. - підлягає скасуванню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 18.06.2020 №2093/5, яким задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.11.2019 №49939954, прийняте державним реєстратором Гостомельської селищної ради Київської області Кириловою Н.М.

3. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13; код 00015622) на користь Приватного акціонерного товариства «Айбокс Банк» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 9А, код 21570492) судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 Розділу X «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 24.02.2021

Суддя В.О.Демидов