ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.02.2021 Справа № 905/1808/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

при секретарі судового засідання Гайдук Д.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМЕКС ЛІМІТЕД" , м.Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "МАКІЇВКОКС", м.Покровськ

про стягнення 3116190,96грн

Представники сторін:

від позивача (в режимі відеоконференції): Гулько С.В. - т.в.о. генерального директора;

від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ХІМЕКС ЛІМІТЕД", м.Київ, звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "МАКІЇВКОКС", м.Покровськ про стягнення 3116190,96грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати орендних платежів.

Ухвалою суду від 19.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1808/20; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 12.11.2020 о 10:20год.

Ухвалою суду від 12.11.2020 підготовче засідання відкладено на 08.12.2020 о 10:00 год.

07.12.2020 до суду від позивача надійшла заява б/н від 01.12.2020 (вх№23268/20 від 07.12.2020) про уточнення позовних вимог з додатками за переліком. У вказаній заяві, представник позивача звертає увагу суду на те, що ним невірно у позовній заяві було зазначено складові ціни позову в описовій та прохальній частинах, зокрема, що сума заборгованості становить 3116190,96грн, з яких: 1352264,76грн - основний борг (невірне твердження), 59934,20грн - компенсація сплати залізничного тарифу, 179507,26грн - індекс інфляції, 136984,14грн - 3% річних та суму судового збору в розмірі 46742,87грн. В прохальній частині заяви про уточнення позовних вимог позивач просить стягнути (повернути) з Приватного акціонерного товариства "Макіївкокс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімекс Лімітед" 3116190,96грн, з яких 2739765,36грн - основний борг, 59934,20грн - компенсація сплати залізничного тарифу, 179507,26грн - індекс інфляції, 136984,14грн - 3% річних та суму судового збору в розмірі 46742,87грн.

Суд розглядає справу з урахуваннях означеної заяви.

Ухвалою суду від 08.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі №905/1808/20 на 30 (тридцять) днів та відкладено підготовче засідання на 14.01.2021 о 10:00год.

Ухвалою суду від 14.01.2021 закрито підготовче провадження у справі №905/1808/20; призначено розгляд справи по суті на 28.01.2021 о 10:20 год.

В судовому засіданні оголошено перерву з 28.01.2021 по 16.02.2021.

В судових засіданнях представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце судових засідань повідомлений завчасно та належним чином. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Ухвали суду направлялись на юридичну адресу відповідача, а також на його електронну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд вважає за необхідне розглянути спір по суті без участі представників відповідача.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив.

28.01.2016 між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю "ХІМЕКС ЛІМІТЕД" (орендодавець) та відповідачем, Приватним акціонерним товариством "МАКІЇВКОКС" (орендар) укладено договір оренди №28-01-16М/29, відповідно до п.1.1 якого в редакції додаткової угоди №1 від 27.06.2016 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове цільове платне користування (оренду) майно, яке належить на праві власності орендодавцю - залізничні цистерни моделі 15-1534-03 та моделі 15-1532 (без електричних тенів), придатні для перевезення пека кам`яновугільного рідкого в кількості 16 штук (цистерни), на строк, встановлений цим договором, оплачує таке використання та зобов`язується повернути цистерни на умовах цього договору.

Згідно з п.1.2 договору в рамках цього договору орендодавець передає орендарю цистерни з можливістю їх пересування в межах України та за її межами.

Орендодавець підтверджує, що цистерни належать йому на праві власності та на дату укладення договору не знаходяться під арештом, в заставі, а право власності на них не оспорюється в судах або інших державних органах України (п.1.3 договору).

Цільове призначення цистерн - перевозка пека кам`яновугільного, рідкого (п.1.4 договору).

Відповідно до п.1.5 в редакції додаткової угоди №1 від 27.06.2016 договору загальна вартість (відновлювальна) об`єкта оренди - 16 (шістнадцяти) цистерн складає 20080000 доларів США з розрахунку 130000 доларів США за одну цистерну.

Моментом передачі цистерн в оренду та обчислення строку оренди є дата підписання сторонами акту прийому-передачі цистерн від орендодавця до орендаря. Місцем передачі цистерн в оренду є станція Ясинувата Донецької залізниці. Кількість та моделі цистерн вказуються в підписаному обома сторонами акті прийому-передачі цистерн та/або заявках орендатора (п.2.1 договору).

Умовами п.2.2 договору визначено, що при передачі цистерн в оренду орендарю право власності залишається за орендодавцем. Всі ризики випадкового знищення, псування та т.д. цистерн переходять від орендодавця до орендаря в момент підписання уповноваженими представниками сторін акта прийому-передачі цистерн.

Акт прийому-передачі цистерн підписується уповноваженими представниками сторін протягом 5 робочих днів після прибуття цистерн на станцію Ясинувата Донецької залізниці. В актах прийому-передачі цистерн вказуються номера цистерн, дата їх передачі, технічний стан цистерн, строки проведення планових ремонтів (п.2.3 договору).

Згідно з п.2.4 договору повернення цистерн з користування (оренди) орендодавцю здійснюється аналогічним способом, що і передача цистерн в оренду, на основі підписаного сторонами акта прийому-передачі цистерн (повернення).

Моментом повернення цистерн є дата підписання уповноваженими представниками сторін акта прийому-передачі цистерн (повернення) від орендаря до орендодавця. Акт прийому-передачі (повернення) цистерн підписується уповноваженими представниками сторін протягом 5 робочих днів після прибуття цистерн на погоджену сторонами станцію на території України згідно з транспортною інструкцією орендодавця. Для передачі цистерн в оренду доставка цистерн до станції Ясинувата Донецької залізниці здійснюється за рахунок орендодавця (п.п.2.5, 2.6 договору).

Відповідно до п.2.7 договору для здійснення повернення цистерн з оренди доставка цистерн до станцій, вказаних в транспортній інструкції орендодавця, здійснюється за рахунок орендаря.

У розділі 3 договору сторони визначили орендну плату та порядок розрахунків, зокрема відповідно до п.3.1 орендар сплачує орендодавцю орендну плату за користування цистернами в національній валюті України - гривні, в розмірі еквівалентному 21,50 доларів США за 1 цистерну за добу по курсу Національного банку України на дату виставлення рахунку орендодавцем, в тому числі ПДВ 20%.

Відповідно до п.3.2 договору орендна плата за користування цистернами сплачується орендарем на підставі виставленого рахунку від орендодавця у вигляді передоплати не пізніше 10 числа розрахункового місяця шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий банківський рахунок орендодавця, вказаний в реквізитах договору.

Датою виконання зобов`язань зі сплати вважається дата надходження грошових коштів на розрахунковий банківський рахунок орендодавця (п.3.4 договору).

В кінці кожного звітного періоду - (місяця) сторони підписують акт надання послуг оренди в поточному місці. Акт складається з двох аутентичних екземплярів з розрахунку орендної плати за користування цистернами в національній валюті України - гривні, в розмірі еквівалентному 21,50 доларів США за 1 цистерну за добу по курсу Національного банку України на дату виставлення рахунку орендодавцем, в тому числі ПДВ 20%, підписується орендарем та направляється орендодавцю не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг оренди. Орендодавець протягом 3 календарних днів з дати його отримання, або підписує його, або направляє мотивоване зауваження відмови від його підписання (п.3.5 договору).

У відповідності до п.3.6 договору акт, вказаний в п.3.5 договору, повинен містити всі необхідні реквізити, зазначені в ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

За змістом п.3.8 договору сторони зобов`язуються здійснювати звірку взаєморозрахунків при припиненні (розірванні) цього договору, а також за вимогою будь-якої із сторін, в результаті чого підписується акт звірок. Сторона, яка отримала акт звірки, повинна розглянути та підписати його протягом 5 календарних днів з моменту отримання. В разі неповернення акта звірки протягом 10 днів з моменту його отримання стороною, заборгованість буде вважатися узгодженою.

Фінансові зобов`язання орендаря з оплати орендних платежів за цистерни виникають з моменту підписання акта прийому-передачі цистерн в оренду та закінчуються з моменту підписання акта прийому-передачі (повернення) цистерн з оренди (п.3.10 договору).

Згідно з п.4.3.2 орендар зобов`язався своєчасно вносити орендну плату за користування цистернами, сплачувати інші платежі у відповідності з умовами цього договору. Надавати на прохання орендодавця копії платіжних документів з відміткою банка, підтверджуючих факт оплати рахунків орендарем.

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань по цьому договору, винна сторона відшкодовує іншій стороні спричинені таким невиконанням (неналежним виконанням) прямі дійсні збитки та сплачує штрафні санкції (п.5.1 договору).

За умовами п.п.6.1, 6.2 договору сторони домовились, що всі спори та розбіжності, які можуть виникати у зв`язку з виконанням цього договору, будуть по можливості вирішуватись шляхом переговорів. Якщо сторони не дійшли згоди, всі спори вирішуються в судовому порядку у відповідності до чинного законодавства України.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань по договору, якщо таке невиконання стало наслідком обставин непереборної сили (форс-мажор), в тому числі стихійних лих.

До форс-мажорних обставин, які виключають відповідальність, належать також видання урядових актів та актів місцевих органів влади, які роблять неможливим виконання зобов`язань (п.8.2 договору).

Відповідно до п.п.8.3, 8.4 договору сторона, для якої склалася неможливість виконання зобов`язань по цьому договору за умовами, передбаченими п.8.1, зобов`язана в строк не пізніше 10 днів письмово повідомити іншу сторону (лист, факс, телекс, телеграф) і передати іншій стороні підтвердження, видане уповноваженими органами. У випадку якщо форс-мажорні обставини будуть продовжуватися більше 3 місяців, будь-яка сторона вправі в односторонньому порядку розірвати цей договір без відшкодування іншій стороні збитків, але за умови здійснення взаємних розрахунків по цьому договору.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками їх підприємств та діє до 31.12.2017 (п.7.1 договору в редакції додаткової угоди №2 від 01.12.2016).

Договір підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками підприємств.

З актів приймання-передачі в оренду залізничних цистерн за договором оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 вбачається, що позивач передав, а відповідач прийняв в користування цистерни, а саме: за актом б/н від 22.02.2016 - цистерни №№50089986, 50700277, 50089846, 58300880, 50700285, 50700301, 50700236; за актом б/н від 01.08.2016 - цистерни №№50700269, 50700251, 50700244, 50700210, 50700202, 50700228; за актом б/н від 11.08.2016 - цистерну №57303349; за актом б/н від 15.08.2016 - цистерну №57355638; за актом б/н від 23.08.2016 - цистерну №57355844. Всього 16 залізничних цистерн.

Акти підписані без зауважень і скріплені печатками сторін.

15.03.2017 відповідач звернувся до позивача з листом №026-974 від 15.03.2017, в якому повідомив, що з 11.02.2017 заблоковані залізничні перегони з Донецької області на підконтрольну українській владі територію, внаслідок чого порушена робота залізничного транспорту. Тому у підприємства відповідача відсутня можливість користуватись орендованими цистернами та отримувати прибуток, у зв`язку з чим просив позивача розглянути питання про зменшення орендної плати за користування цистернами у березні 2017р.

У відповідь на вказане звернення позивач надіслав відповідачу лист №57 від 15.03.2017, в якому у зв`язку з блокуванням залізничних перегонів, перекриттям залізничних колій та призупиненням переміщення вантажів через лінію розмежування на/з непідконтрольну Україні частину Донецької області просив повернути орендовані цистерни та сплатити орендні платежі на умовах, погоджених у договорі №28-01-16М/29 від 28.01.2016.

Відповідач листом №026-1071 від 31.03.2017 повідомив позивача, що внаслідок блокування залізничних перегонів, перекриттям залізничних колій та призупинення переміщення вантажів через лінію зіткнення (блокада з 11.02.2017 дільниці Ясинувата - Скотова), що є форс - мажорними обставинами, подальше виконання договірних зобов`язань за договором оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 не вбачається можливим, у зв`язку з цим запропонував розірвати договір.

Згідно з листом №95 від 12.04.2017 позивач повідомив, що не може прийняти пропозицію відповідача про припинення договору до моменту остаточного повернення всього майна, що орендується, та остаточного розрахунку по договору. Позивачем також зазначено про відсутність у листі відповідача від 31.03.2017 посилання на рішення ТПП України або її територіального органу про підтвердження наявності форс-мажорних обставин.

19.05.2017 позивач направив на адресу відповідача претензію №143, у якій вимагав негайно, впродовж 2-х банківських днів з дати отримання претензії перерахувати на розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості у розмірі -1459568,88грн, з яких: сума основної заборгованості у розмірі - 851780,36грн, 532108,42грн за несвоєчасне повернення цистерн, 70849,46грн пеня та 3% річних у розмірі 4830,64грн.

Листом №162 від 07.06.2017 позивач повторно просив відповідача протягом 10 робочих днів з дати отримання листа повернути орендовані цистерни у відповідності до умов договору №28-01-16М/29 від 28.01.2016 та сплатити наявну заборгованість.

У відповідності до листа №026-2808 від 07.06.2017 відповідач просив позивача самостійно провести повернення цистерн позивачу з наступним направленням на адресу відповідача акта прийому-передачі цистерн з оренди.

Згідно з актом прийому-передачі з оренди залізничних цистерн №6 від 23.06.2017 позивачу були повернуті залізничні цистерни моделі №15-1534-03 у кількості 9 одиниць, а саме №№50700236, 50089846, 58300880, 50700251, 50700244, 50700210, 50700228, 57303349, 57355638.

Таким чином, станом на 23.06.2017 в оренді у відповідача залишались 7 цистерн.

Згідно з актом прийому-передачі з оренди залізничних цистерн №7 від 18.07.2017 позивачу були повернуті залізничні цистерни моделі №15-1534-03 у кількості 3 одиниці, а саме №№57355844, 50700277, 50089986.

Відповідач зазначені акти прийому-передачі з оренди залізничних цистерн не підписав, однак матеріали справи не містять заперечень відповідача стосовно повернення з оренди 23.06.2017 та 18.07.2017 цистерн у загальній кількості 12 одиниць.

Отже, станом на 18.07.2017 в оренді у відповідача залишались 4 цистерни, доказів повернення означених цистерн матеріали справи не містять.

28.05.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію №125 від 27.05.2020, що підтверджується накладною Укрпошти №423 від 28.05.2020, фіскальним чеком №55 від 28.05.2020, описом вкладення у цінний лист та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у відповідності до якої повідомив, що загальна сума заборгованості відповідача за період з 01.07.2017 по 30.04.2020 з врахуванням несплаченої передоплати за травень 2020 року та несплачених компенсаційних плат за залізничні послуги по поверненню цистерн складає 2514379,79грн та вимагав негайно, впродовж 2-х банківських днів з дати отримання претензії перерахувати на розрахунковий рахунок позивача суму заборгованості.

Разом з претензією позивач направив на адресу відповідача наступні акти здачі-приймання робіт (надання послуг): б/н від 31.07.2017 на суму 99591,00грн; б/н від 31.08.2017 на суму 68928,62грн; б/н від 30.09.2017 на суму 66290,40грн; б/н від 31.10.2017 на суму 70858,56грн; б/н від 30.11.2017 на суму 69302,88грн; б/н від 31.12.2017 на суму 72397,15грн; б/н від 31.01.2018 на суму 74827,06грн; б/н від 28.02.2018 на суму 67048,13грн; б/н від 31.03.2018 на суму 71464,18грн; б/н від 30.04.2018 на суму 67871,52грн; б/н від 31.05.2018 на суму 69837,79грн; б/н від 30.06.2018 на суму 67396,32грн; б/н від 31.07.2018 на суму 70188,96грн; б/н від 31.08.2018 на суму 71626,37грн; б/н від 30.09.2018 на суму 72875,52грн; б/н від 31.10.2018 на суму 75367,20грн; б/н від 30.11.2018 на суму 72545,76грн; б/н від 31.12.2018 на суму 75242,21грн; б/н від 31.01.2019 на суму 73816,70грн; б/н від 28.02.2019 на суму 66800,83грн; б/н від 31.03.2019 на суму 71607,02грн; б/н від 30.04.2019 на суму 70200,00грн; б/н від 31.05.2019 на суму 70967,18грн; б/н від 30.06.2019 на суму 69285,60грн; б/н від 31.07.2019 на суму 69791,66грн; б/н від 31.08.2019 на суму 66705,55грн; б/н від 30.09.2019 на суму 64872,00грн; б/н від 31.10.2019 на суму 64510,75грн; б/н від 30.11.2019 на суму 64033,92грн; б/н від 31.12.2019 на суму 63909,60грн; б/н від 31.01.2020 на суму 63147,74грн; б/н від 29.02.2020 на суму 62422,85грн; б/н від 31.03.2020 на суму 65558,30грн; б/н від 30.04.2020 на суму 71282,88грн; б/н від 31.05.2020 на суму 71873,38грн; б/н від 30.06.2020 на суму 69320,16грн; б/н від 31.07.2020 на суму 71095,15грн; б/н від 31.08.2020 на суму 73794,38грн; б/н від 30.09.2020 на суму 71110,08грн; б/н від 30.06.2017 (індексація плати за залізничні послуги) на суму 53135,30грн; б/н від 31.07.2017 на суму 6798,90грн (індексація плати за залізничні послуги).

Означені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) направлялись відповідачу також протягом 2017-2020 року по факту їх складання позивачем.

Наведені вище акти за договором оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 підписані та скріплені печаткою тільки з боку позивача.

Також на адресу відповідача були направлені наступні рахунки-фактури: №ХМ-0000208 від 30.06.2017 на суму 53135,30грн; №ХМ-0000253 від 31.07.2017 на суму 6798,90грн; №ХМ-0000205 від 03.07.2017 на суму 121411,50грн; №ХМ-0000251 від 01.08.2017 на суму 68928,62грн; №ХМ-0000287 від 01.09.2017 на суму 66290,40грн; №ХМ-0000328 від 02.10.2017 на суму 70858,56грн; №ХМ-0000355 від 01.11.2017 на суму 69302,88грн; №ХМ-0000405 від 01.12.2017 на суму 72397,15грн; №ХМ-0000003 від 02.01.2018 на суму 74827,06грн; №ХМ-0000030 від 01.02.2018 на суму 67048,13грн; №ХМ-0000079 від 01.03.2018 на суму 71464,18грн; №ХМ-0000117 від 02.04.2018 на суму 67871,52грн; №ХМ-0000150 від 02.05.2018 на суму 69837,79грн; №ХМ-0000178 від 01.06.2018 на суму 67396,32грн; №ХМ-0000204 від 02.07.2018 на суму 70188,96грн; №ХМ-0000244 від 01.08.2018 на суму 71626,37грн; №ХМ-0000286 від 03.09.2018 на суму 72875,52грн; №ХМ-0000326 від 01.10.2018 на суму 75367,20грн; №ХМ-0000366 від 01.11.2018 на суму 72545,76грн; №ХМ-0000443 від 03.12.2018 на суму 75242,21грн; №ХМ-0000006 від 02.01.2019 на суму 73816,70грн; №ХМ-0000066 від 01.02.2019 на суму 66800,83грн; №ХМ-0000127 від 01.03.2019 на суму 71607,02грн; №ХМ-0000217 від 01.04.2019 на суму 70200,00грн; №ХМ-0000289 від 01.05.2019 на суму 70967,18грн; №ХМ-0000394 від 03.06.2019 на суму 69285,60грн; №ХМ-0000481 від 01.07.2019 на суму 69791,66грн; №ХМ-0000560 від 01.08.2019 на суму 66705,55грн; №ХМ-0000628 від 02.09.2019 на суму 64872,00грн; №ХМ-0000698 від 01.10.2019 на суму 64510,75грн; №ХМ-0000774 від 01.11.2019 на суму 64033,92грн; №ХМ-0000849 від 02.12.2019 на суму 63909,60грн; №ХМ-0000010 від 02.01.2020 на суму 63147,74грн; №ХМ-0000076 від 03.02.2020 на суму 62422,85грн; №ХМ-0000150 від 02.03.2020 на суму 65558,30грн; №ХМ-0000209 від 01.04.2020 на суму 71282,88грн; №ХМ-0000250 від 04.05.2020 на суму 71873,38грн; №ХМ-0000303 від 01.06.2020 на суму 69320,16грн; №ХМ-0000338 від 01.07.2020 на суму 71095,15грн; №ХМ-0000375 від 03.08.2020 на суму 73794,38грн; №ХМ-0000418 від 01.09.2020 на суму 71110,08грн.

Положеннями п.3.2 договору встановлено, що орендна плата за користування цистернами сплачується орендарем на підставі виставленого рахунку від орендодавця у вигляді передоплати не пізніше 10 числа розрахункового місяця шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий банківський рахунок орендодавця, вказаний в реквізитах договору.

При цьому суд зазначає, що за своєю природою рахунки є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а тому сплата орендної плати мала бути здійснена відповідачем за умовами договору не пізніше 10 числа розрахункового місяця.

До матеріалів справи доданий акт звірки взаємних розрахунків станом на 27.05.2020 між ТОВ «Хімекс Лімітед» та ПрАТ «Макіївкокс» по договору №28-01-16М/29 від 28.01.2016, відповідно до якого заборгованість на користь ТОВ «Хімекс Лімітед» 2728422,69грн. Акт підписаний тільки з боку позивача.

Згідно з актом звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2020 між ТОВ «Хімекс Лімітед» та ПрАТ «Макіївкокс» по договору №28-01-16М/29 від 28.01.2016 заборгованість на користь ТОВ «Хімекс Лімітед» 3085615,84грн. Акт підписаний тільки з боку позивача.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 в частині проведення своєчасної та в повному обсязі оплати орендних платежів, позивач звернувся до суду з позовною заявою (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) до Приватного акціонерного товариства "МАКІЇВКОКС", м.Покровськ про стягнення 3116190,96 грн, з яких 2739765,36грн - основний борг, 59934,20грн - компенсація сплати залізничного тарифу, 179507,26грн - індекс інфляції, 136984,14грн - 3% річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 19.09.2018 у справі №905/1472/17, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.01.2019, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» до Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» про стягнення основного боргу у сумі 1956930,06грн задоволено частково, а саме в сумі 801747,64грн, 47569,43грн пені - відмовлено, 5486,66грн 3% річних - задоволено частково, а саме в сумі 4504,42грн, 11406,04грн інфляційних втрат - задоволено частково, а саме в сумі 7723,87грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» основний борг - 801747,64грн, 3% річних - 4504,42грн, інфляційні 7723,87грн, а також 12209,64грн витрат на оплату судового збору.

Постановою Верховного Суду від 03.04.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімекс Лімітед" задоволено частково; рішення Господарського суду Донецької області від 19.09.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.01.2019 у справі №905/1472/17 скасовано в частині відмови в задоволені позовних вимог про стягнення: заборгованості з орендної плати за користування 4 цистернами, а саме, №50700202, №50700269, №50700285, №50700301; 3% річних, нарахованих на заборгованість за користування 4 цистернами; інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість з орендної плати за користування 16 цистернами. В цій частині справу №905/1472/17 передано на новий розгляд до Господарського суду Донецької області. В решті рішення Господарського суду Донецької області від 19.09.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.01.2019 у справі №905/1472/17 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.09.2019 у справі №905/1472/17, яке набрало законної сили 15.10.2019, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» заборгованості з орендної плати за користування 4 цистернами, а саме, №50700202, №50700269, №50700285, №50700301; 3% річних, нарахованих на заборгованість з орендної плати за користування 4 цистернами; інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість з орендної плати за користування 16 цистернами, задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» заборгованість з орендної плати за користування 4 цистернами у розмірі 280825,25грн; 3% річних, нараховані на заборгованість з орендної плати за користування 4 цистернами, у розмірі 982,24грн.

Таким чином, рішенням Господарського суду Донецької області від 11.09.2019 у справі №905/1472/17 стягнуто заборгованість з відповідача за період з березня 2017 року по червень 2017 року (включно) за договором оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016.

Відповідно до частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Тобто, рішення Господарського суду Донецької області від 11.09.2019 у справі №905/1472/17 в частині встановлення факту укладання договору оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 між сторонами, неналежного виконання відповідачем умов спірного договору, наявності заборгованості відповідача з орендної плати по червень 2017р. (включно) за договором оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 має преюдиційний характер для цієї справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

На підставі укладеного між сторонами договору оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 позивач, як орендодавець, за актами приймання-передачі залізничних цистерн передав відповідачу, як орендарю, у тимчасове цільове платне користування (оренду), зокрема, цистерни №№ 50700202, 50700269, 50700285, 50700301, 57355844, 50700277, 50089986.

При цьому, у п.3.10 укладеного між сторонами договору узгоджено період фінансових зобов`язань відповідача - з моменту підписання акту приймання-передачі цистерн в оренду до моменту підписання акту приймання-передачі (повернення) цистерн з оренди.

Суд враховує, що передача цистерн в оренду відбулась на станції Ясинувата Донецької залізниці. При цьому, місце передачі було погоджено сторонами при укладенні договору оренди (п.2.1 договору).

Місто Ясинувата Донецької області включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, розпорядженнями Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014, №1275-р від 02.12.2015.

Розпорядженням ПАТ «Українська залізниця» від 11.02.2017 №Ц-1/74 запроваджено тимчасове обмеження на перевезення всіх вантажів і порожніх вагонів з усіх станцій України призначенням станції, які знаходяться на території, на якій органами державної влади тимчасово не здійснюються або здійснюються не в повному обсязі їх повноваження.

Указом Президента України від 15.03.2017 №62/2017 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні додаткові заходи щодо протидії гібридним загрозам національній безпеці України» від 15.03.2017.

Відповідно до п. 1 цього рішення тимчасово, до реалізації пунктів 1 і 2 Мінського «Комплексу заходів» від 12.02.2015, а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України, припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей.

16.03.2017 ПАТ «Укрзалізниця» було видано конвенційну заборону на здійснення перевезень вантажу на здійснення всіх видів перевезень вантажу та порожніх вагонів з/на, зокрема, залізничну станцію Ясинувата Донецької залізниці.

Між тим, такі обставини не свідчать про неможливість використання відповідачем об`єкту оренди за його цільовим призначенням та не є підставами для звільнення відповідача від обов`язку сплати орендних платежів за користування ним, оскільки на момент укладення договору оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 відповідачу було відомо про обставини щодо здійснення антитерористичної операції на території міста Ясинувата.

Свобода договору, відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, є однією із засад цивільного законодавства.

Статтею 6 Цивільного кодексу України, передбачено право сторін укласти договір, який не передбачено актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право відступити в договорі від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або суті правовідносин сторін.

Отже, принцип свободи договору відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України є визначальним та полягає у наданні особі права на власний розсуд реалізувати, по-перше: можливість укласти договір (або утриматися від укладення договору); по-друге, можливість визначити зміст договору на власний розсуд, враховуючи при цьому зустрічну волю іншого учасника договору та обмеження щодо окремих положень договору, встановлені законом.

Ведення господарської діяльності на тимчасово непідконтрольних офіційній владі України територіях з початку проведення антитерористичної операції нероздільно пов`язано з підвищеним ризиком; у засобах масової інформації протягом 2014-2017 років висвітлювалася ситуація щодо ускладнення та тимчасове зупинення вантажного залізничного сполучення на тимчасово непідконтрольних офіційній владі України територіях; відповідач був обізнаний щодо настання можливих негативних наслідків у випадку використання вагонів, що є предметом договору оренди, на територіях Донецької і Луганської областей та, укладаючи договір та додаткові угоди до нього, добровільно, свідомо, самостійно, за власним волевиявленням погодився щодо прийняття на себе певних обов`язків, що відповідає вимогам чинного законодавства.

При цьому, передаючи в оренду майно, яке використовуватиметься на відповідних територіях протягом визначеного періоду, орендодавець вправі був розраховувати на отримання орендної плати, виходячи з презумпції того, що орендар станом на дату укладення договору був обізнаний про наведені вище обставини та усвідомлював весь спектр ризиків, з якими він може зіткнутися під час його виконання, а за приписами чинного законодавства всі ризики щодо здійснення господарської діяльності несе відповідний суб`єкт господарювання.

Крім того, відповідно до статей 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

За змістом цих правових норм у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення чи утримання від таких дій.

Виходячи з засад розумності та враховуючи здійснення підприємницької діяльності на власний ризик, відповідач, укладаючи договір оренди та беручи на себе зобов`язання оплачувати користування цистернами та повернути їх на умовах договору, мав усвідомлювати (свідомо допускати) можливість настання вказаних вище обставин. Відповідач у 2016 та у 2017 роках не міг не знати про те, що місто Ясинувата з 2014 року є тимчасово окупованим і поки що не перебуває під контролем української влади.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Між тим, обставини справи свідчать про те, що відповідачем порушено умови договору оренди та не здійснено орендні платежі за користування, зокрема, 4 цистернами №№50700202, 50700269, 50700285, 50700301 у встановлений договором строк за період з липня 2017 року по вересень 2020 року.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що 4 цистерни №№50700202, 50700269, 50700285, 50700301 станом на теперішній час позивачу не повернуті, акт прийому - передачі (повернення) цистерн сторонами не підписаний, що свідчить про знаходження цистерн у користуванні відповідача та наявність в нього фінансових зобов`язань щодо оплати такого користування.

Крім того, відповідач 18.07.2017 згідно акту приймання-передачі від 18.07.2017 повернув позивачу з оренди 3 цистерни №№57355844, 50700277, 50089986, однак позивач наполягає, а відповідач не спростовує, що орендні платежі відповідач за 18 днів липня 2017 року не здійснив.

При цьому, саме лише не підписання відповідачем актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за липень 2017 року - вересень 2020 року не спростовує таких обставин з огляду на правову природу оренди та умови п. п. 2.4, 2.5, 3.10 договору. В той же час, як посилається позивач та проти чого не заперечує відповідач, вказані акти були надіслані позивачем та отримані відповідачем, але мотивованої відмови від їх підписання останнім не надано.

Крім того, матеріали справи також свідчать про те, що позивачем направлялись на адресу відповідача акти звіряння взаємних розрахунків станом на 27.05.2020, на 30.09.2020 за договором оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016.

Акт звіряння станом на 27.05.2020 направлений відповідачу 28.05.2020, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та отриманий відповідачем 28.05.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Акт звіряння станом на 30.09.2017 направлений відповідачу разом з позовною заявою 12.10.2020, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, накладною Укрпошти №711 від 12.10.2020, фіскальним чеком №711 від 12.10.2020.

В свою чергу, вказані акти відповідачем не повернуто та заперечень на них останнім не надано, а тому згідно з умовами п. 3.8 договору заборгованість за липень 2017 року - вересень 2020 року вважається погодженою.

Крім того, згідно п. 7.1 договору в редакції додаткової угоди №2 від 01.12.2016, договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками їх підприємств та діє до 31.12.2017.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Як предмет договору цивільно-правова теорія розуміє необхідні за цим договором дії, що призводять до бажаного для сторін результату, тобто такий результат визначає, про що саме домовилися сторони.

У розумінні положень цивільного законодавства договір спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто виникнення цивільного правовідношення, яке, у свою чергу, може включати певні права та обов`язки, виконання яких призводить до бажаного для сторін результату.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 610 та частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 599 цього Кодексу зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

За загальним правилом зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 Цивільного кодексу України, стаття 202 Господарського кодексу України). Перелік цих підстав наведено у статтях 599 - 601, 604- 609 Цивільного кодексу України.

Системний аналіз зазначених норм дає змогу дійти висновку, що закон не передбачає такої підстави для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, як закінчення строку дії договору.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду №910/9167/19 від 19.05.2020.

Отже, незважаючи на те, що строк дії договору оренди до 31.12.2017, враховуючи зміст п.3.10 договору відповідно до якого, фінансові зобов`язання орендаря з оплати орендних платежів за цистерни виникають з моменту підписання акта прийому-передачі цистерн в оренду та закінчуються з моменту підписання акта прийому-передачі (повернення) цистерн з оренди (п.3.10 договору), а також те, що відповідач на теперішній час не повернув з оренди 4 цистерни позивачу, нарахування орендної плати після закінчення строку дії договору є правомірним.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача боргу з орендної плати за користування 4 цистернами №№50700202, 50700269, 50700285, 50700301 за липень 2017 року - вересень 2020 року та за користування 3 цистернами №№57355844, 50700277, 50089986 за 18 днів липня 2017 року у розмірі 2739765,36грн, а отже і про їх задоволення.

Також позивач просить стягнути з відповідача 59934,20грн компенсації сплати залізничного тарифу.

Судом встановлено, що згідно з актом прийому-передачі з оренди залізничних цистерн №6 від 23.06.2017 позивачу були повернуті залізничні цистерни у кількості 9 одиниць, а саме №№50700236, 50089846, 58300880, 50700251, 50700244, 50700210, 50700228, 57303349, 57355638; згідно з актом прийому-передачі з оренди залізничних цистерн №7 від 18.07.2017 позивачу були повернуті залізничні цистерни у кількості 3 одиниці, а саме №№57355844, 50700277, 50089986.

Позивач стверджує, що зазначені цистерни у кількості 12 одиниць були повернуті останнім самостійно, у зв`язку з чим позивач поніс витрати (сплата залізничного тарифу) на повернення цистерн з оренди у розмірі 59934,20грн.

Відповідно до п.2.7 договору сторони домовились, що для здійснення повернення цистерн з оренди доставка цистерн до станцій, вказаних в транспортній інструкції орендодавця, здійснюється за рахунок орендаря.

У відповідності до листа №026-2808 від 07.06.2017 відповідач просив позивача самостійно провести повернення цистерн позивачу з наступним направленням на адресу відповідача акта прийому-передачі цистерн з оренди.

Факт здійснення позивачем оплати залізничного тарифу та інших платежів, нарахованих залізницею, що пов`язані з поверненням з оренди 12-ти цистерн підтверджується наступними документами:

- актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.06.2017 індексація плати за залізничні послуги на суму 53135,30грн;

- випискою Регіональної філії «Південно-західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» №os_rach_d_6418590 з особового рахунку 641890 (деталізований) за червень 2017 року, платник ТОВ «Хімекс Лімітед» на суму 53135,30грн, додатки до неї;

- залізнична накладна №22726887 на вагон №50700236 ТОВ «Хімекс Лімітед»;

- залізнична накладна №22861020 на вагон №50089846 ТОВ «Хімекс Лімітед»;

- залізнична накладна №22861608 на вагон №50700244 ТОВ «Хімекс Лімітед»;

- залізнична накладна №22861750 на вагон №57355638 ТОВ «Хімекс Лімітед»;

- залізнична накладна №22712194 на вагон №50700210 ТОВ «Хімекс Лімітед»;

- залізнична накладна №22727143 на вагон №58300880 ТОВ «Хімекс Лімітед»;

- залізнична накладна №22769668 на вагон №50700251 ТОВ «Хімекс Лімітед»;

- залізнична накладна №22769724 на вагон №50700228 ТОВ «Хімекс Лімітед»;

- залізнична накладна №22861619 на вагон №57303349 ТОВ «Хімекс Лімітед»;

- актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.07.2017 індексація плати за залізничні послуги на суму 6798,90грн;

- виписка Регіональної філії «Південно-західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» №os_rach_d_6418590 з особового рахунку 641890 (деталізований) за липень 2017 року, платник ТОВ «Хімекс Лімітед» на суму 6798,90грн, додатки до неї;

- залізнична накладна №23563575 на вагон №50089986 ТОВ «Хімекс Лімітед»;

- залізнична накладна №23563635 на вагон №50700277 ТОВ «Хімекс Лімітед»;

- залізнична накладна №23563609 на вагон №57355844 ТОВ «Хімекс Лімітед»;

- платіжні доручення: №695 від 13.04.2017 на суму 25000,00грн; №715 від 14.04.2017 на суму 5000,00грн; №1039 від 21.06.2017 на суму 30000,00грн; №1064 від 23.06.2017 на суму 20000,00грн; №1148 від 17.07.2017 на суму 20000,00грн;

Таким чином, відповідно до п.2.7 договору оренди №28-01-16М/29 від 28.01.2016 позивач підтвердив витрати, пов`язані з оплатою залізничного тарифу та інших платежів з повернення 12 цистерн з оренди у розмірі 59934,20грн, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 179507,26грн - індекс інфляції за період з серпня 2017 року по серпень 2020 року, 136984,14грн - 3% річних за період з 11.07.2017 по 30.09.2020.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Частиною першою цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У частині другій вказаної норми зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція). При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Наведені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18.

Суд перевірив розрахунок інфляційних втрат та встановив, що він є більшим ніж заявлено позивачем. Приймаючи до уваги, що позивач не скористався своїм правом щодо збільшення розміру позовних вимог, суд задовольняє вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 179507,26грн за період з серпня 2017 року по серпень 2020 року.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних, суд визнає його арифметично не вірним, оскільки позивачем не завжди вірно визначено дату виникнення прострочення зобов`язань, зокрема, останнім не враховані положення ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Після здійснення судом перерахунку 3% річних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій "Ліга. Закон", в межах визначеного періоду прострочення судом встановлено, що сума 3% річних за період з 11.07.2017 по 30.09.2020 становить 136893,93грн, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах суми визначеної судом.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМЕКС ЛІМІТЕД" , м. Київ до Приватного акціонерного товариства "МАКІЇВКОКС", м.Покровськ, про стягнення 3116190,96грн - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "МАКІЇВКОКС" (85307, Донецька обл., м.Покровськ, м-н Шахтарський, буд. 7А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімекс Лімітед» (04071, м. Київ, Подільський р-н, вул. Набережно-Лугова, буд. 12, код ЄДРПОУ 30075,36грн основний борг, 59934,20грн компенсацію сплати залізничного тарифу, 179507,26грн інфляційних втрат, 136893,93грн - 3% річних, судовий збір у розмірі 46741,51грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 16.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складено та підписано 22.02.2021.

Суддя Г.Є. Курило