ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021 року м.Дніпро Справа № 904/1489/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Коваль Л.А., Чередко А.Є.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 року (суддя Панна С.П.)

у справі № 904/1489/20

за позовом Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, м.Кам`янське Дніпропетровської області

до відповідача-1: Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, м.Кам`янське Дніпропетровської області

відповідача-2: Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, м.Кам`янське Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгова фірма "Мікомп", м.Кам`янське Дніпропетровської області

про визнання протиправним та скасування рішення про приватизацію об`єкта комунальної власності шляхом викупу,-

ВСТАНОВИВ:

Дніпродзержинська місцева прокуратура Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, третьої особи: Товариства з обмеженої відповідальністю зовнішньоторгова фірма "Мікомп" в якій просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Кам`янської міської ради від 24.12.2019 р. № 1814-39VII "Про приватизацію об`єкта права комунальної власності за адресою: просп.Свободи, 42А" та стягнути на користь прокуратури Дніпропетровської області, 49044, м.Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, буд.38 (Банк - Держказначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, р/р UA0000291, код за 8), з відповідачів сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн.

Заявлені позовні вимоги обгрунтовані тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення Кам`янською міською радою не було дотримано порядку приватизації комунального майна визначеного Законом України «Про приватизацію державного і комунального майна» та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 відмовлено у задоволенні позову Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, третьої особи: Товариства з обмеженої відповідальністю зовнішньоторгова фірма "Мікомп".

Не погодившись з вказаним рішенням першим заступником керівника Дніпропетровської обласної прокуратури подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 у справі №904/1489/20 та ухвалити нове, яким позовні вимоги керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Наголошує, що судом необгрунтовано зроблено висновок про наявність у Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради повноважень органу приватизації щодо усіх без виключення об`єктів права комунальної власності.

Вказує на те, що виключення закладів культури з базової мережі здійснюється за погодженням з Мінкультури згідно з переліком закладів культури, поданим місцевою держадміністрацією та затвердженим органом місцевого самоврядування або поданим центральним органом виконавчої влади, із зазначенням причин та обґрунтуванням необхідності такого виключення, чого не було враховано судом першої інстанції.

За твердженням скаржника, безпідставним є посилання Господарського суду Дніпропетровської області на висновок №137/19 експертного будівельно-технічного дослідження від 19.12.2019р.

Крім того зазначає про порушення судом норм процесуального права, а саме ст. 80, 99, 236 ГПК України в частині відхилення клопотання прокуратури про призначення у справі незалежної судової експертизи та прийняття від ТОВ ЗТФ «Мікомп» доказу висновку будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 156/20 від 28.08.2020р., який подано з пропуском встановлених процесуальних строків.

Стверджує про протиправність відхилення судом першої інстанції посилань прокурора на преюдиційні факти, викладені у рішеннях судів на підтвердження порушень ТОВ ЗТФ «Мікомп» обов`язків щодо своєчасної орендної плати за попереднім договором оренди нерухомого майна.

Також вважає протиправними ухвали суду від 17.07.2020р. про відмову у задоволенні заяв керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури про зміну предмета позову від 08.05.2020р. та від 02.07.2020р..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 у справі №904/1489/20; розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні з викликом сторін на 03.12.2020р. о 14 год. 30 хв..

26.11.2020 року до Центрального апеляційного господарського суду від відповідачів-1,2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останні просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 року - без змін.

03.12.2020 року до Центрального апеляційного господарського суду від ТОВ ЗТФ «Мікомп» надійшли письмові пояснення щодо апеляційної скарги, в яких останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 року - без змін.

11.01.2021 року до Центрального апеляційного господарського суду від Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури надійшло клопотання про призначення інженерно-технічної експертизи у справі.

12.01.2020 року до Центрального апеляційного господарського суду від ТОВ ЗТФ «Мікомп» надійшли додаткові письмові пояснення, в яких останній підтримав раніше викладену позицію щодо апеляційної скарги.

В судових засіданнях 03.12.2020 року, 14.01.2021 року оголошувалися перерви.

В судове засідання 11.02.2021 року з`явилися представники Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області (апелянта), відповідача-1, відповідача-2, третьої особи.

Апелянт у судовому засіданні 11.02.2021 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Представники відповідача-1, відповідача-2 та третьої особи, в свою чергу, проти задоволення апеляційної скарги заперечували з підстав, викладених у відзиві та поясненнях, просили суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 25.11.2019 Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради виданий Наказ № 02/273 «Про укладення договору оренди з ТОВ ЗТФ «Мікомп», пунктом 1 якого наказано укласти договір оренди нерухомого майна за адресою: просп. Свободи, 42 А (загальна площа 1649,8 кв.м.), що перебуває на балансі комунального закладу Кам`янської міської ради «Кіноконцертний зал «Мир» (Сокуренко), з товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «Мікомп» (Мороз) під розміщення комп`ютерного клубу та Інтернет - кафе, строком на один рік. (а.с.140 т.1).

25.11.2019 між Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради (орендодавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгова фірма «Мікомп» (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Кам`янське (а.с.144-147 т.1).

Предметом укладеного договору є передача в строкове платне користування комунальне нерухоме майно - нежитлову будівлю, площею 1649,8 кв.м, розміщене за адресою: просп. Свободи, 42А, що перебуває на балансі комунального підприємства Кам`янської міської ради «Кіноконцертний зал «Мир», вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку і становить 4 627 343,00 грн.

Майно передається в оренду з метою розміщення комп`ютерного клубу та інтернет-кафе (пункт 1.2. Договору).

Строк дії даного Договору визначений пунктом 10.1. та складає один рік, що діє з 25.11.2019 по 24.11.2020 включно.

Відповідно до пункту 11.6 Договору орендар за згодою орендодавця має право на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна в розмірі не менше 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна.

При цьому, пунктом 4.4. Договору сторони обумовили, що для отримання згоди на здійснення поліпшень орендар подає заяву і матеріали, згідно з Порядком надання орендарю згоди орендодавця комунального майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого комунального майна, затвердженим відповідним актом органу уповноваженого управляти комунальним майном.

Пунктом 11.7 Договору сторони погодили, що у разі виконання п. 11.6 Договору орендар може отримати право на викуп при дотриманні наступних умов:

- орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які не можливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 % ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна;

- орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу;

- невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди;

- здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшено, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності;

- орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати;

- договір оренди є чинним на момент приватизації.

Надання згоди орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень здійснюється в порядку, визначеному Фондом державного майна України.

На виконання пункту 2.1. Договору за актом прийому-передачі від 25.11.2019 Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Кіноконцертний зал «Мир» (балансоутримувач) передано в оренду ТОВ ЗТФ «Мікомп» нерухоме майно загальною площею 1649,8 кв.м, що розташоване за адресою: просп. Свободи, 42А (а.с.38).

Вартість об`єкту оренди визначена на підставі висновку про вартість до звіту №2410/01 від 24.10.2019 наданого Правобережною товарною біржею та складає 4627 343 грн. без урахування ПДВ. (а.с.41).

Рішенням Виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 12.12.2019 за № 422 змінено функціональне призначення об`єкта нерухомого майна - кінотеатр ім.Тараса Шевченко, підприємство громадського харчування типу «Закусочна» з літнім майданчиком, дискотека, аптечний кіоск, магазин непродовольчих товарів та котельня за адресою проспект Свободи. 42А на нежитлову будівлю(а.с.28).

Генеральний директор ТОВ ЗТФ «Мікомп» Мороз О.М. звернувся з листом на ім`я Директора департаменту комунальної власності, земельних відносин, реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради Калмикова М.Ю., в якому просив надати згоду на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна, а саме - нежитлової будівлі по пр. Свободи, 42 А. Лист був отриманий і зареєстрований Департаментом 13.12.2019 за №8/127, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції (а.с.39).

У відповідь листом №02-98/2185 від 17.12.2019 Департамент комунальної власності, земельних відносин, реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради проінформував ТОВ ЗТФ «Мікомп» про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого майна комісією з питань розгляду документів та надання орендарю згоди на здійснення невід`ємних поліпшень. Зобов`язано товариство після закінчення робіт надати копії підписаних замовником і підрядником актів приймання виконаних робіт та документів, що підтверджують оплату зазначених робіт (а.с.40).

24.12.2019 Кам`янською міською радою прийнято рішення №1811-39/VІІ «Про включення об`єктів до переліку об`єктів права комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу, пунктом 1 якого вирішено включити до переліку об`єктів права комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу, об`єкти згідно із додатком (а.с.143 т.1).

Відповідно до п. 3 Додатку до рішення міської ради від 24.12.2019 № 1811-39/ VІІ «Перелік об`єктів права комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу» об`єкт права комунальної власності - нежитлова будівля за адресою проспект Свободи. 42А, загальною площею 1 649,8 кв.м. включена до переліку об`єктів що підлягають приватизації шляхом викупу, Покупець (орендар) Товариство з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгова фірма «МіКомп».

Рішення міської ради від 24.12.2019 № 1811-39/VII було офіційно оприлюднене в місцевих засобах масової інформації - газеті «Любимый город» від 08.01.2020 № 2(241) та розміщено на офіційному веб-сайті міської ради http://kam.gov.ua/ (а.с.152 т.1).

24.12.2019 Кам`янською міською радою прийнято рішення № 1814-39/VІІ «Про приватизацію об`єкта права комунальної власності за адресою: просп. Свободи, 42А», пунктом 1 якого вирішено приватизувати об`єкт права комунальної власності - нежитлову будівлю за адресою: просп.Свободи,42А, загальною площею 1649,8 кв.м., шляхом викупу товариством з обмеженою відповідальністю зовнішньоторговою фірмою «Мікомп». (а.с.12 т.1).

Рішення міської ради від 24.12.2019 № 1814-39/VII було офіційно оприлюднене в місцевих засобах масової інформації - газеті «Любимый город» від 08.01.2020 № 2(241) та розміщено на офіційному веб-сайті міської ради http://kam.gov.ua/(а.с.153-154 т.1).

Судом встановлено, що 28.02.2020 між Територіальною громадою м. Кам`янське і Товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «Мікомп» укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна - об`єкта приватизації (приватизація об`єкта комунальної власності шляхом викупу) посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського округу Кір`як С.А. і зареєстрований в реєстрі за № 298 (а.с.177-179 т.1 ).

За умовами п.1.1 вказаного Договору, предметом укладеного договору є передача продавцем у власність покупцю продану в процесі приватизації шляхом викупу нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, просп. Свободи, 42а.

Відповідно до п.2.1. Договору ринкова вартість нерухомого майна становить 5102588 гривень 00 копійок з урахуванням ПДВ та визначена на підставі звіту №2802/01 від 28.02.2020 про оцінку ринкової вартості (ідентифікатор за базою ФДМУФБРМКМ003466, унікальний номер звіту про оцінку 14-00995506), виконавець звіту - Правобережна товарна біржа (код 25957609), дата оцінки - 28.02.2020. Рецензія на звіт про оцінку ринкової вартості здійснена 28.02.2020 Сарапкіним О.В. (свідоцтво про реєстрацію оцінювачів №7584 від 23.06.2009; кваліфікаційне Свідоцтво оцінювача №6951 від 30.05.2009).

Згідно з пунктом 2.2. Договору вартість невід`ємних поліпшень нерухомого майна становить 2 121 533 гривні 00 копійок, з урахуванням ПДВ, визначена на підставі звіту №1912/03 про оцінку вартості невід`ємних поліпшень виконаною Правобережною товарною біржею (код 25957609) від 19.12.2019. Рецензія на звіт про оцінку вартості невід`ємних поліпшень здійснена 19.12.2019 року Сарапкіним О.В.(свідоцтво про реєстрацію оцінювачів №7584 від 23.06.2009; кваліфікаційне Свідоцтво оцінювача №6951 від 30.05.2009).

У пункті 2.4 Договору сторони погодили, що до сплати покупцем продавцеві належить остаточна ціна продажу, що є різницею між вартістю нерухомого майна- об`єкта приватизації та вартістю невід`ємних поліпшень, а саме 2 981 055 гривень 00 копійок з урахуванням ПДВ.

Пунктом 2.5. Договору передбачено, що розрахунок за придбане нерухоме майно здійснюється покупцем шляхом безготівкового зарахування суми, визначеної п.2.4. Договору на рахунок продавця не пізніше ніж протягом 30 днів з дня підписання цього Договору.

Згідно з п.2.6 Договору факт сплати ціни продажу нерухомого майна має підтверджуватись платіжними документами на загальну суму 2 981 055 гривень 00 копійок з урахуванням ПДВ, засвідченими відповідною банківською установою, якою проведені вказані платежі, та які подаються нотаріусу покупцем.

Матеріалами справи встановлено, що 20.03.2020 начальником обліково-фінансового відділу Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради головним бухгалтером О.М. Нечай видано довідку №1 в якій зазначено, що на розрахунковий рахунок департаменту UA0035812 платіжним дорученням №325 від 20.03.2020 зараховані кошти в сумі 2 981 055 гривень 00 копійок, з урахуванням ПДВ в оплату договору купівлі-продажу нерухомого майна - об`єкту приватизації нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, просп. Свободи, 42а, загальною площею 1649,8 кв.м. Додатком до зазначеної довідки долучено копію платіжного доручення №325 від 20.03.2020 на суму 2 981 055 гривень 00 копійок в т.ч. ПДВ 20% (а.с.180-181 т.1).

Позивач, звертаючись із даним позовом просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Кам`янської міської ради від 24.12.2019 № 1814-39VII "Про приватизацію об`єкта комунальної власності за адресою: просп.Свободи, 42А" посилаючись на те, що ТОВ зовнішньоторговою фірмою «Мікомп» будучи тривалий час постійним орендарем спірного нерухомого майна, належним чином умови договорів оренди не виконувало та систематично мало заборгованість з орендної плати, що підтверджується наявністю наступних судових рішень: від 25.02.2015 у справі 904/10412/14, від 06.07.2015 ум справі 904/3431/15, від 22.06.2016 у справі 904/2582/16, від 19.04.2017 у справі 904/9470/16, від 14.08.2018 у справі 904/6600/17.

Прокурор вважав, що у ТОВ ЗТФ «Мікомп» відсутнє право на приватизацію спірного нерухомого майна шляхом його викупу. Спірне майно передано у власність товариства в обхід процедури продажу об`єкта приватизації на аукціоні, чим грубо порушено вимоги ст.ст. 10, 11, 13, 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Також зазначав, що 7 березня 2018 року набув чинності Закон України «Про приватизацію державного і комунального майна» №2269-VII від 18.01.2018, згідно з яким до об`єктів малої приватизації належать об`єкти соціально-культурного призначення. До об`єктів соціально-культурного призначення належать об`єкти освіти, охорони здоров`я, культури, фізичної культури та спорту, туризму, мистецтва і преси, телебачення, радіомовлення, видавничої справи; санаторно-курортні заклади, будинки і табори відпочинку, профілакторії; інші об`єкти, призначені для задоволення соціальних та культурних потреб громадян незалежно від вартості майна; об`єкти соціально-культурного призначення, що не включені до статутного капіталу господарських товариств.

Згідно ч.6 ст.11 даного Закону для включення об`єктів соціально-культурного призначення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, подають до державних органів приватизації разом з пропозиціями стосовно включення до переліку пропозиції щодо строку збереження профілю діяльності об`єктів соціально-культурного призначення або можливості перепрофілювання кожного з таких об`єктів. Разом із тим, питання збереження профілю діяльності спірного об`єкту, органом місцевого самоврядування не розглядалось.

Здійснивши оцінку зібраних по справі доказів в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «Мікомп» набуло право власності на об`єкт приватизації відповідно до вимог чинного законодавства, а отже заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Апеляційний господарський суд погоджується з даними висновками місцевого господарського суду та зазначає з приводу викладених в апеляційній скарзі доводів наступне.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування України" (далі-Закон) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Вказані органи діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до Положення про Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради (далі - Департамент), затвердженого рішенням Кам`янської міської ради від 22.06.2018 року №1127-25/VII останній є самостійним виконавчим органом Кам`янської міської ради, який утворюється Кам`янською міською радою (а.с.79-83 т.2).

Департамент в своїй діяльності підзвітний та підконтрольний міській раді, підпорядкований міському голові, виконавчому комітету міської ради. Департамент є юридичною особою публічного права, має самостійний кошторис, рахунки в органах казначейства, в банківських установах, має печатку з зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням та іншими реквізитами, власні бланки, печатки, штампи, передбаченні діловодством.

У своїй діяльності Департамент керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, рішеннями міської ради та її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, іншими нормативними актами, а також цим положенням.

Основними завданнями Департаменту, зокрема є виконання за дорученням міської ради повноважень власника комунального майна; виконання функцій органу управління майном комунальної власності територіальної громади міста; забезпечення реалізації міської політики у сфері приватизації, оренди, використання, відчуження майна комунальної власності територіальної громади міста.

Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює від імені міської ради правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, у тому числі виконує всі майнові операції (передача об`єктів права комунальної власності у користування, оренду юридичним та фізичним особам, лізинг, концесію, продаж і купівля, міна, передача під заставу, відчуження, підпис договорів тощо).

Також, разом з відповідними виконавчими органами міської ради готує, узгоджує та вносить на розгляд міської ради та її виконавчого комітету проекти рішень з питань відчуження, приватизації.

Відповідно до ст.1 Закону право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно з ст.25 Закону сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Як передбачено п.30 ч.1 ст.26 Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Відповідно до ст.29 Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних міських рад належать: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; підготовка і внесення на розгляд ради пропозицій щодо порядку та умов відчуження комунального майна, проектів місцевих програм приватизації та переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; організація виконання цих програм; подання раді письмових звітів про хід та результати відчуження комунального майна.

Згідно з ст.59 Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим законом.

У відповідності до ст.60 Закону територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів доходить висновку, що Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради є виконавчим органом Кам`янської міської ради, і відповідно до делегованих повноважень є органом приватизації об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста, а також здійснює від імені міської ради правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами комунальної власності.

За таких умов доводи апелянта в цій частині апеляційної скарги про відсутність у Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради повноважень органу приватизації спростовуються наведеними положеннями законодавства.

Відповідно до ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 24 Закону визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Статтею 25 Закону визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п.1.3.Договору купівлі-продажу нерухомого майна - об`єкта приватизації (приватизація об`єкта комунальної власності шляхом викупу), посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського округу Кір`як С.А. і зареєстрованого в реєстрі за № 298 нерухоме майно - об`єкт приватизації є комунальною власністю та належить продавцеві на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська міської ради 11.12.2008 року (на підставі Рішення Дніпродзержинської міської ради 10.12.2008 № 930), зареєстрованого Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за №596 кн.8, зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 12.12.2008 року за № 2964218 та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 26.11.2019 року (номер запису про право власності: 34406897). Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:104.

Рішенням Виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 12.12.2019 за № 422 було змінено функціональне призначення об`єкта нерухомого майна - кінотеатр ім. Тараса Шевченко, підприємство громадського харчування типу «Закусочна» з літнім майданчиком, дискотека, аптечний кіоск, магазин непродовольчих товарів та котельня за адресою проспект Свободи, 42А на нежитлову будівлю. Вказане рішення виконавчого комітету міської ради у встановленому законодавством порядку не скасоване, а отже є чинним.

Відповідно до абз.6 п.4 ст.15 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» об`єкти соціально-культурного призначення, що не функціонують більше трьох років або перебувають в аварійному стані, можуть бути перепрофільовані, крім закладів фізичної культури і спорту, баз олімпійської та параолімпійської підготовки, фізкультурно-оздоровчих і спортивних споруд, лікувальних (лікувально-фізкультурних) і лікувально-профілактичних закладів.

Отже, 12.12.2019 з метою ефективного управління об`єктами нерухомого майна, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста, враховуючи лист директора комунального закладу «Кіноконцертний зал «МИР» Кам`янської міської ради Сокуренко Ж.В. (вх. від 09.12.2019 № 13-21/236), керуючись ст.ст.29,40, ч.6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Виконавчим комітетом Кам`янської міської ради було прийнято рішення № 422 про зміну функціонального призначення об`єкта нерухомого майна.

В свою чергу, апелянт зазначає, що відповідно до п.13 Порядку формування базової мережі закладів культури затвердженого, постановою Кабінету Міністрів України від 24.10.2012 № 984 (далі-Порядок) виключення закладів культури з базової мережі здійснюється за погодженням з Мінкультури згідно з переліком закладів культури, поданим місцевою держадміністрацією та затвердженим органом місцевого самоврядування або поданим центральним органом виконавчої влади, із зазначенням причин та обґрунтуванням необхідності такого виключення.

З даного приводу колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про культуру» заклад культури це юридична особа, основною діяльністю якої є діяльність у сфері культури, або структурний підрозділ юридичної особи, функції якого полягають у провадженні діяльності у сфері культури. А відповідно до п.13 Порядку виключення з базової мережі відбувається, саме закладів культури за погодженням з Мінкультурою.

За вищезгаданим рішенням Виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 422 від 12.12.2019 змінено функціональне призначення саме об`єкта нерухомого майна - кінотеатр ім.. Тараса Шевченка на нежитлову будівлю, що не свідчить про те, що саме заклад, як юридична особа, повинна бути виключена з базової мережі.

Положеннями ст. 289 ГК України визначено, що орендар має право на викуп об`єкта оренди, якщо таке право передбачено договором оренди.

Частиною 2 ст. 777 ЦК України встановлено, що наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» викуп це спосіб продажу об`єкта приватизації одному покупцю.

До об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України (ч.1 ст.4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна»).

За п.4 ч.2 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» до об`єктів малої приватизації належать об`єкти соціально-культурного призначення. До об`єктів соціально-культурного призначення належать об`єкти освіти, охорони здоров`я, культури, фізичної культури та спорту, туризму, мистецтва і преси, телебачення, радіомовлення, видавничої справи; санаторно-курортні заклади, будинки і табори відпочинку, профілакторії; інші об`єкти, призначені для задоволення соціальних та культурних потреб громадян незалежно від вартості майна; об`єкти соціально-культурного призначення, що не включені до статутного капіталу господарських товариств.

Статтею 10 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» визначений порядок приватизації державного і комунального майна, який передбачає формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі; прийняття рішення про приватизацію; прийняття місцевою радою рішення про приватизацію об`єкта комунальної власності.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, ухвалюється місцевою радою. Включення нових об`єктів до цього переліку здійснюється шляхом ухвалення окремого рішення щодо кожного об`єкта комунальної власності.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.13 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизація державного або комунального майна здійснюється шляхом викупу об`єктів приватизації.

Згідно з ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизація об`єктів державної або комунальної власності, переданих в оренду, здійснюється шляхом продажу на аукціоні або шляхом викупу, якщо виконуються умови, передбачені частиною другою цієї статті.

Згідно з п.11.7 Договору орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов:

- орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна;

- орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу;

- невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди;

- здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності;

- орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати;

- договір оренди є чинним на момент приватизації.

Надання згоди орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень здійснюється в порядку, визначеному Фондом державного майна України або представницьким органом місцевого самоврядування.

Частина 3 цієї статті Закону передбачає, що орендар, який виконав умови, передбачені частиною другою цієї статті, має право на приватизацію об`єкта шляхом викупу. У разі якщо органами приватизації прийнято рішення про приватизацію на аукціоні з умовами щодо компенсації орендарю невід`ємних поліпшень, вартість таких поліпшень компенсується покупцем. Ціна продажу об`єкта приватизації зменшується на суму компенсації невід`ємних поліпшень. Якщо покупцем об`єкта приватизації стає орендар, вартість невід`ємних поліпшень зараховується йому під час остаточного розрахунку за об`єкт приватизації.

Процедура надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, передбачена Наказом Фонду Державного майна України від 25.05.2018 № 686 «Про затвердження порядку надання орендарю згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна» та включає такі етапи:

1) подання заяви і пакета документів орендарем;

2) розгляд заяви і документації орендаря;

3) прийняття відповідного рішення.

Відповідно до п.7 Наказу Фонду Державного майна України від 25.05.2018 № 686 згода на здійснення поліпшень надається з урахуванням висновків комісії та умов договору у формі листа орендодавця орендарю, у якому міститься погодження на поліпшення орендованого майна.

Таким чином, зважаючи на приписи ч.2 ст.18 «Про приватизацію державного і комунального майна» та умови Порядку №686, передумовою приватизації об`єкту оренди шляхом викупу, зокрема, є умова щодо отримання письмової згоди орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень орендарем.

В свою чергу, прокурор наголошував, що у даному випадку третя особа таких поліпшень орендованого майна за період перебування об`єкту нерухомого майна в оренді (за договором від 25.11.2019) не могла здійснити, посилаючись на відсутність будь-яких відомостей та доказів про те, що проводились ремонтні роботи у вказаних нежитлових приміщеннях, в тому числі невід`ємних поліпшень на суму понад 2 млн. грн.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріалами справи, дійшов висновку, що проведення ремонтних робіт підтверджується висновком експертного будівельно-технічного дослідження №137/19 складеного 19.12.2019 судовим експертом Чашиним Д.Ю. за заявою ТОВ ЗТФ «Мікомп» (а.с. 162-171 т.1).

З вказаного висновку вбачається, що на вирішення експертного дослідження були поставлені наступні питання:

1. Чи є невід`ємними поліпшеннями результати заходів, шо виконані у результаті часткового капітального ремонту нежитлової будівлі за адресою: просп. Свободи, 42а, м. Кам`янське Дніпропетровської області відповідно до діючих нормативно-правових актів станом на дату виконання дослідження?

2. Яка вартість невід`ємних поліпшень, що виконані в результаті часткового капітального ремонту нежитлової будівлі за адресою: просп. Свободи, 42а, м.Кам`янське Дніпропетровської області відповідно до діючих нормативно-правових актів станом на дату виконання дослідження?

Виконання експертного дослідження доручено судовому експерту, кандидату технічних наук, Чашину Дмитру Юрійовичу, який має вищу будівельно-технічну освіту та кваліфікацію судового експерта за спеціальностями: 10.6 - «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів», 10.7 - «Розділ земель і визначення порядку користування земельними ділянками», 10.10 - «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд», свідоцтво №1567 від 23.03.2012р., продовжено до 15.12.2020р. Стаж експертної роботи - з 2012 р..

Відповідно до розділу ІІІ будівельно-технічного дослідження №137/19 експертом надані наступні висновки:

По першому питанню. Чи є невід`ємними поліпшеннями результати заходів що виконані у результаті часткового капітального ремонту нежитлової будівлі адресою: просп. Свободи, 42а, м. Кам`янське Дніпропетровської області відповідно до діючих нормативно-правових актів станом на дату виконання дослідження?

Відповідь. По результатах аналізу наданої на дослідження документації та по результатах технічного огляду, який проведено в ході даного Дослідження, встановлено, що виконані невід`ємні поліпшення на об`єкті дослідження, повністю відповідають за складом, змістом, параметрами, показниками та в цілому вимогам дійсних на момент даного Дослідження нормативно-правових документів, а також повністю відповідають даним технічного огляду об`єкту дослідження.

Таким чином, згідно положенням ст. 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» - орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, згідно положенням та вимогам ст.18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» - здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень не житлової будівлі за адресою: просп. Свободи, 42а, м. Кам`янське - повністю підтверджується Висновком даного Дослідження.

По другому питанню. Яка вартість невід`ємних поліпшень, що виконані в результаті часткового капітального ремонту нежитлової будівлі за адресою: вул. просп. Свободи. 42а м. Кам`янське Дніпропетровської області відповідно до діючих нормативно-правових актів станом на дату виконання дослідження?

Відповідь. В результаті виконаних розрахунків (див. Додаток 3 до даного Висновку) вартість невід`ємних поліпшень, виконаних в результаті часткового капітального ремонту нежитлової будівлі за адресою: просп. Свободи, 42а, м. Кам`янське станом на дату виконання даного Дослідження складає: 2 121 533 грн. 00 коп.

Натомість, скаржник вважає безпідставним посилання Господарського суду Дніпропетровської області на висновок №137/19 експертного будівельно-технічного дослідження від 19.12.2019р.

Стосовно вказаних тверджень колегія суддів зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема: подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

При цьому, учасники справи зобов`язані: подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази (п. 4 ч. 2 ст. 42 ГПК України).

Згідно ст. ст. 73 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

За змістом ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці використовує принципи «баланс ймовірностей» або «розумна ступінь достовірності» (balance of probabilities) та «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt) для оцінки обставин справи та доказів (див. рішення BENDERSKIY v. Ukraine 15.11.2007 р.).

Верховний Суд в постанові від 27.11.2018 р. у справі № 914/2505/17 зазначив, що принцип оцінки доказів «поза розумним сумнівом» полягає в тому, що розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Аналізуючи викладене, апеляційний суд констатує, що доказування не може мати абстрактне значення та грунтуватися на припущеннях, а відповідні обставини, на які посилаються сторони, мають бути підтверджені або спростовані поданими ними до суду належними доказами.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність належними доказами факту проведення ремонтних робіт - капітального ремонту нежитлової будівлі за адресою: просп. Свободи, 42а, м. Кам`янське Дніпропетровської області, що відповідає критеріям поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, відповідно до приписів ст.18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

При цьому, суд дійшов таких висновків на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, вартість невід`ємних поліпшень підтверджується також висновком про вартість до звіту №1912/03 від 19.12.2019 наданим суб`єктом оціночної діяльності Правобережною товарною біржею. Так, за вказаним висновком ринкова вартість невід`ємних поліпшень складає: 2121533 грн. 00 коп. (а.с.161 т.1).

Також матеріалами справи встановлено, що ТОВ «НВП Інтербуд» на замовлення ТОВ ЗФ «Мікомп» було надано технічний звіт за результатами обстеження і оцінки технічного стану конструкцій покрівлі нежитлової будівлі за адресою: просп. Свободи, 42а, м. Кам`янське, Дніпропетровської області.

Судом також досліджено наявний в матеріалах справи Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року, складений за формою КБ-2в між замовником - ТОВ «ЗТФ «МіКомп» та генпідрядником - ТОВ ТД «РОМБУД» згідно з яким виконано капітальний ремонт нежитлової будівлі (покрівлі) за адресою: просп. Свободи, 42а, м. Кам`янське, Дніпропетровської області (а.с.139-146 т.2).

Таким чином, судом першої інстанції було проаналізовано належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та надано їм відповідну правову оцінку, і сам по собі висновок №137/19 експертного будівельно-технічного дослідження від 19.12.2019р. не мав вирішального значення для правильного вирішення справи, а був оцінений в порядку ст. 86 ГПК України як один з доказів, що обгрунтовує позицію сторони відповідачів щодо законності проведеної процедури приватизації, що не було спростовано позивачем.

Крім того, в матеріалах справи міститься висновок №156/20 від 28.08.2020 будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи по господарській справі 904/1489/20 виконаний за заявою представника ТОВ ЗТФ «МіКомп» адвоката Заруднього І.В..

З наданого висновку вбачається, що на вирішення експертизи були поставлені наступні питання:

1. Яка ринкова вартість нежитлової будівлі за адресою: м. Кам`янське, пр-т Свободи, 42А з урахуванням технічного стану на 25.11.2019 року, зафіксованого Технічним звітом за результатами обстеження і оцінки технічного стану покрівлі нежитлової будівлі за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 42А?

2. Чи є невід`ємними поліпшеннями результати робіт з часткового капітального ремонту нежитлової будівлі, а саме - капітального ремонту покрівлі та інших робіт, за адресою: м. Кам`янське, пр-т Свободи, 42А, виконаного на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «Мікомп»?

3. Яка ринкова вартість нежитлової будівлі за адресою: м. Кам`янське, пр-т Свободи, 42А з урахуванням наявного технічного стану на 19.12.2019 року після виконання невід`ємних поліпшень?

4. Яка ринкова вартість невід`ємних поліпшень, визначених як різниця між ринковою вартістю нерухомого майна в стані після виконання невід`ємних поліпшень та ринковою вартістю нерухомого майна в стані, що був наявний на початок здійснення невід`ємних поліпшень, а саме - капітального ремонту покрівлі, за адресою: м. Кам`янське, пр-т Свободи, 42А?

Виконання експертизи доручено: судовому експерту, кандидату технічних наук, ОСОБА_1 , який має вищу будівельно-технічну освіту та кваліфікацію судового експерта за спеціальностями: 10.6 - «Дослідження об`єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів», 10.7 - «Розділ земель і визначення порядку користування земельними ділянками», 10.10 - «Визначення оціночної вартості будівельних об`єктів та споруд», свідоцтво №1567 від 23.03.12р., продовжено до 15.12.2020р. Стаж експертної роботи - з 2012 р.

З матеріалів висновку №156/20 вбачається, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст.ст.384, 385 Кримінального Кодексу України.

За результатами проведеної експертизи, експертом надані наступні висновки.

По першому питанню. Яка ринкова вартість нежитлової будівлі за адресою: м. Кам`янське, пр-т Свободи, 42А з урахуванням технічного стану на 25.11.2019 року, зафіксованого Технічним звітом за результатами обстеження і оцінки технічного стану покрівлі нежитлової будівлі за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 42А?

Відповідь. Ринкова вартість нежитлової будівлі за адресою: м. Кам`янське, пр-т Свободи, 42А з урахуванням технічного стану на 25.11.2019 року, зафіксованого Технічним звітом за результатами обстеження і оцінки технічного стану покрівлі нежитлової будівлі за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 42А складає: 2 981 055 грн. 00 коп. (два мільйони дев`ятсот вісімдесят одна тисяча п`ятдесят п`ять грн. 00 коп.) з ПДВ.

По другому питанню. Чи є невід`ємними поліпшеннями результати робіт з часткового капітального ремонту нежитлової будівлі, а саме - капітального ремо нту покрівлі та інших робіт, за адресою: м. Кам`янське, пр-т Свободи, 42А, виконаного на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «Мікомп»?

Відповідь. По результатах аналізу наданої на дослідження документації та по результатах технічного огляду, який проведено в ході виконання даного Висновку, встановлено, що виконані невід`ємні поліпшення на об`єкті експертизи, повністю відповідають за складом, змістом, параметрами, показниками та в цілому вимогам дійсних на момент виконання даного Висновку нормативно-правових документів, а також повністю відповідають даним технічного огляду об`єкту експертизи. Таким чином, згідно положенням ст.18. Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» - орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від об`єкта без заподіяння йому шкоди, згідно положенням та вимогам ст.18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» - здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень нежитлової будівлі за адресою: м. Кам`янське, просп. Свободи, 42А - підтверджується даним Висновком.

По третьому питанню. Яка ринкова вартість нежитлової будівлі за адресою: м. Кам`янське, пр-т Свободи, 42А з урахуванням наявного технічного стану на 19.12.2019 року після виконання невід`ємних поліпшень?

Відповідь. Ринкова вартість нежитлової будівлі за адресою: м. Кам`янське, пр-т Свободи, 42А з урахуванням наявного технічного стану на 19.12.2019 року після виконання невід`ємних поліпшень складає: 5 102 588 грн. 00 коп. (п`ять мільйонів сто дві тисячі п`ятсот вісімдесят вісім грн. 00 коп.) з ПДВ.

По четвертому питанню. Яка ринкова вартість невід`ємних поліпшень, визначених як різниця між ринковою вартістю нерухомого майна в стані після виконання невід`ємних поліпшень та ринковою вартістю нерухомого майна в стані, що був наявний на початок здійснення невід`ємних поліпшень, а саме - капітального ремонту покрівлі та інших робіт, за адресою: м. Кам`янське, пр-т Свободи, 42А?

Відповідь. Ринкова вартість невід`ємних поліпшень, визначених як різниця між ринковою вартістю нерухомого майна в стані після виконання невід`ємних поліпшень та ринковою вартістю нерухомого майна в стані, що був наявний на початок здійснення невід`ємних поліпшень, а саме - капітального ремонту покрівлі та інших робіт, за адресою: м. Кам`янське, пр-т Свободи, 42А складає: 2 121 533 грн. 00 коп. (два мільйони сто двадцять одна тисяча п`ятсот тридцять три гривні 00 коп.) з ПДВ.

Так, апелянт стверджує про порушення судом норм процесуального права, а саме ст. 80, 99, 236 ГПК України в частині відхилення клопотання прокуратури про призначення у справі незалежної судової експертизи та прийняття від ТОВ ЗТФ «Мікомп» доказу висновку будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № 156/20 від 28.08.2020р., який подано з пропуском встановлених процесуальних строків.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що згідно з ч. 4 ст. 168 ГПК України, пояснення третьої особи подаються в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк, який дозволить третій особі підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, та надати пояснення до позову або відзиву, а іншим учасникам справи - відповідь на такі пояснення завчасно до початку розгляду справи по суті.

Як вбачається із пункту 4 резолютивної частини ухвали суду від 23.03.2020 року про відкриття провадження у справі 904/1489/20: третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було запропоновано подати до суду письмові пояснення з дотриманням правил, що встановлені ст. 168 ГПК України.

Оскільки в ухвалі від 23.03.2020 року строк для подання письмових пояснень разом з відповідними доказами не був визначений, а сам доказ поданий до початку розгляду справи по суті, отже він є таким, що поданий в межах процесуального строку.

Водночас, 11.01.2021 року до Центрального апеляційного господарського суду від Заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури надійшло клопотання про призначення інженерно-технічної експертизи у справі в порядку ст. 99 ГПК України.

Дослідивши вказане клопотання, колегія суддів дійшла висновку про те, що воно ідентичне за змістом клопотанню Заступника прокурора Дніпропетровської області, поданому до Господарського суду Дніпропетровської області 13.07.2020.

Так, прокурор обґрунтовує необхідність проведення експертизи тим, що предметом спору у даній справі є визнання протиправним та скасування рішення про приватизацію об`єкта комунальної власності шляхом викупу, визнання договору купівлі-продажу недійсним, зобов`язання повернення майна загальною площею 1649,8 кв.м.. Зазначає, що Департаментом, на підставі власного наказу №02/273 від 25.11.2019, укладено з ТОВ ЗФ «Мікомп» договір оренди нерухомого майна. Для нарахування орендної плати ТОВ ЗФ «МІКОМП» надано висновок про ринкову вартість нежитлових приміщень будівлі по пр. Свободи, 42А у м. Кам`янське загальною площею 1649,8 кв.м., проведеного суб`єктом оціночної діяльності - Правобережною товарною біржею, відповідно до якого станом на 24.10.2019 ринкова вартість об`єкту становила 4 627 343 грн. (без врахування ПДВ). Тобто, вартість об`єкта з ПДВ становить 5 552 811,60 грн. (4 627 343 *20%).

У подальшому, між сторонами 28.02.2020 укладено Договір купівлі-продажу вказаного об`єкту, на підставі якого ТОВ ЗФ «Мікомп» набув право власності на будівлю кінотеатру. Зі змісту вказаного договору купівлі-продажу вбачається, що начебто орендарем за час дії договору оренди проведено ремонті роботи, які є невід`ємними поліпшеннями, вартість яких визначена тим же суб`єктом оціночної діяльності - Правобережною товарною біржею, у розмірі 2 121 533 грн. (п. 2.2. Договору купівлі-продажу).

Прокурор зазначає, що доказів реальності проведення Орендарем будь-яких ремонтних робіт за визначений період у вказаному об`єкті, а саме: первинних бухгалтерських документів, що підтверджують вартість витрат підприємства на закупівлю матеріалів та оплату ремонтних робіт, проекту капітального ремонту об`єкту, договорів підряду на виконання будівельних робіт, тощо, на запит прокурора та на виконання ухвали суду за клопотанням прокурора - підприємством надано не було.

Також прокурор посилається на те, що незважаючи на начебто проведення ремонтних робіт (обсяг, вид та вартість яких відповідачем не підтверджено), внаслідок яких спірне майно мало зазнати значних покращень, відповідно до п.2.1 Договору купівлі-продажу вказаного об`єкту від 28.02.2020 - ринкова вартість нерухомого майна - об`єкта приватизації склала 5 102 588 грн. з урахуванням ПДВ. Оцінку вартості проведено тим же суб`єктом оціночної діяльності Правобережна товарна біржа вже після проведених невід`ємних поліпшень. Таким чином, внаслідок користування ТОВ ЗФ «Мікомп» приміщенням кінотеатру з 24.10.2019 по 28.02.2020 та проведених ним невід`ємних поліпшень, вартість об`єкту нерухомого майна зменшилася на 450 223,60 грн.

В обґрунтування поданого клопотання також вказує про те, що сторони та учасники справи, у тому числі суд, не мають необхідних спеціальних знань у сфері визначення ринкової вартості об`єкту нерухомого майна комунальної" власності, а наявні у справі експертні висновки мають суперечливий характер щодо грошової оцінки спірного об`єкту, що викликає обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, тоді як відчуження комунального майна за вартістю визначеної всупереч вимог діючого законодавства України ослаблює економічні основи місцевого самоврядування та порушує охоронювані законом інтереси держави та суспільства.

Як вбачається із клопотання прокурора про призначення експертизи, апелянт просить призначити проведення інженерно-технічної експертизи, а саме: будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи будівлі кінотеатру ім. Т.Г.Шевченка у м.Камянське, що розташований за адресою: м.Камянське, пр. Свободи, 42а, на вирішення якої поставити наступні запитання:

- Визначити склад та вартість ремонтних робіт кінотеатру ім. Т.Г.Шевченка, що розташований за адресою: м.Камянське, пр..Свободи,42а, проведених ТОВ ЗФ «Мікомп» у грудні 2019;

- Чи є проведені ремонтні роботи невід`ємними поліпшеннями та у чому полягає невід`ємний характер таких поліпшень;

- Визначити ринкову вартість об`єкта приватизації -будівлі кінотеатру ім..Т.Г.Шевченка, що розташований за адресою: м.Камянське, пр..Свободи,42а-станом на 28.02.2020.

Проведення експертизи заявник просив доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Дослідивши зміст заявленого клопотання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 98 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Як передбачено ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

В пункті 2, 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» роз`яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Апеляційний суд зазначає, що предметом розгляду у даній справі є визнання протиправним та скасування рішення Кам`янської міської ради від 24.12.2019 р. № 1814-39VII "Про приватизацію об`єкта комунальної власності за адресою: просп.Свободи, 42А". Зазначене рішення є актом індивідуальної дії, тобто офіційним документом, який породжує певні правові наслідки для ТОВ ЗФ «Мікомп» і має для нього обов`язковий характер. Предметом доказування у справі є правомірність прийняття спірного рішення, відповідність його закону та визначеній компетенції органу, який його видав.

Матеріали справи містять значний обсяг письмових доказів, наданих учасниками справи, зокрема, висновки суб`єкта оціночної діяльності: для визначення ринкової вартості, для подальшого використання при нарахуванні орендної плати (висновок про вартість до звіту №2410/01 від 24.10.2019); для визначення вартості невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи (висновок про вартість до звіту №1912/03 від 19.12.2019), для визначення ринкової вартості, для приватизації шляхом викупу (висновок про вартість до звіту №2802/01 від 28.02.2020), кожен із яких є рецензованим у встановленому порядку, що відповідає положенням ст.ст.4, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» при проведенні оцінки майна, якщо зазначена оцінка затверджується уповноваженим органом місцевого самоврядування, проводиться обов`язкове рецензування звіту, яке полягає в критичному розгляді та наданні висновків щодо повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур вимогам нормативно-правових актів. Також в матеріалах справи наявний висновок експертного будівельно-технічного дослідження для визначення вартості невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи №137/19 від 19.12.2019 року, що у своїй сукупності є достатніми доказами, які дають можливість встановити існування обставин, на дослідженні яких наполягає прокурор.

При цьому, зважаючи на заявлені позовні вимоги, позивачем не обґрунтовано необхідності та доцільності призначення експертизи з огляду на предмет доказування у даній справі. Крім того, заявник не навів обставин, які будуть встановлювати, спростовувати обставини, що входять до предмету доказування у даній справі та є такими, що викликають сумнів і потребують спеціальних знань.

Враховуючи предмет спору та обсяг доказів, суд не вбачає існування питань, які потребують спеціальних знань, на які було б неможливо надати відповідь без спеціальних знань, та відповідь на які мала б суттєве значення для вирішення спору.

Крім того, суд приймає до уваги, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, справа повинна бути розглянута в розумні строки, критеріями чого є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Антоненков та інші проти України", заява №14183/02, §41).

Колегія суддів наголошує, що учасники справи самостійно на власний розсуд використовують надані їх процесуальні права й важливим в цьому аспекті є те, щоб таке використання було добросовісним та не містило ознак зловживання.

Відповідно до положень частини 1 статті 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Апеляційний господарський суд зауважує, що заявником не зазначено чи звертався він з відповідним замовленням про проведення технічної експертизи документів до профільної експертної установи та чи отримував в результаті висновок експерта з поставлених питань, як і не зазначено про існування причин, що перешкоджали б такому зверненню.

Зважаючи на все вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про призначення експертизи, оскільки судова експертиза повинна призначатись лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

При цьому, подане клопотання про призначення експертизи заявлене з тих же самих підстав, як і клопотання, в задоволенні якого було правомірно відмовлено Господарським судом Дніпропетровської області ухвалою віл 17.07.2020 року.

Стосовно доводів скаржника про протиправність відхилення судом першої інстанції посилань прокурора на преюдиційні факти, викладені у рішеннях судів на підтвердження порушень ТОВ ЗТФ «Мікомп» обов`язків щодо своєчасної орендної плати за попереднім договором оренди нерухомого майна, колегія суддів наголошує на такому.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив в законну силу.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 18.12.2019р. у справі № 761/29966/16-ц зробив наступний правовий висновок, що преюдиція при встановленні фактів судовим рішенням у іншій справі має місце лише тоді, коли в у ній брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Згідно ч. 5 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Отже, законодавство визнає преюдиційними тільки фактичні обставини справи (факти), установлені судом в результаті оцінки доказів, що знайшли відображення в тексті судового рішення. Преюдиційне значення можуть мати лише факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які зазначені в резолютивній частині рішення. Тому не мають преюдиційного значення правова кваліфікація встановлених судом обставин, оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж самі особи, які брали участь у попередній справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.02.2020 по справі №904/8484/16 та по справі №904/7905/16 від 03.03.2020.

Так, прокурор посилається на наявність судових рішень: від 25.02.2015 у справі 904/10412/14, від 06.07.2015 у справі 904/3431/15, від 22.06.2016 у справі 904/2582/16, від 19.04.2017 у справі 904/9470/16, від 14.08.2018 у справі 904/6600/17, відповідно до яких ТОВ Зовнішньоторгова фірма «Мікомп» мав заборгованість з орендної плати.

Судом першої інстанції встановлено, що відсутність заборгованості ТОВ Зовнішньоторгова фірма «Мікомп» перед орендодавцем підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою від 28.03.2020 року №03-07/344, долученою представником відповідачів до заперечення на відповідь на відзив.

Оскільки ч.2 ст.18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» передбачає право Орендаря на викуп орендованого майна за умови належного виконання орендарем умов договору оренди, відсутньої заборгованості з орендної плати і чинного на момент приватизації договору оренди, то вказані судові рішення не доводять наявності у ТОВ Зовнішньоторгової фірми «Мікомп» заборгованості з орендної плати станом на дату прийняття Кам`янською міською радою спірного рішення № 1814-39/VІІ від 24.12.2019 за договором оренди від 25.11.2019, який був чинним на момент приватизації.

При цьому, відповідно до матеріалів справи:

1. З рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2015 у справі № 904/10412/14 вбачається, що предметом даного позову було визнання договору оренди цілісного майнового комплексу, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпродзержинська від 23 вересня 2014року укладеним між Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгова фірма "Мікомп".

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року позовні вимоги Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради, м. Дніпродзержинськ задоволено повністю. Визнано договір оренди цілісного майнового комплексу, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпродзержинська від 23 вересня 2014 року, укладений між Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгова фірма "Мікомп" щодо цілісного майнового комплексу, що розміщений за адресою: м. Дніпродзержинськ, проспект Леніна,42А- дійсним з моменту укладення. Відповідне рішення набрало законної сили 11.03.2015.

2. Як вбачається із рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.07.2015 у справі № 904/3431/15 предметом даного позову є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгівельна фірма "Мікомп" 577 513,39 грн. за договором оренди від 23.09.14, з яких: 430 362,75 грн. - орендної плати за період з 24.09.14р. по 10.04.15р., 28 895,17 грн. - пені за період з 21.10.14р. по 10.04.15р., 98 022,38 грн. - збитків від інфляції за період з 01.10.14р. по 01.04.15р., 20 233,09 грн. - збитків за нестачу окремого індивідуально визначеного комунального майна за актом інвентаризації від 03.09.14р.

3. Як вбачається із рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2016 у справі № 904/2582/16 предметом даного позову є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма "Мікомп" за договором оренди цілісного майнового комплексу, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпродзержинська № б/н від 23.09.14р. - 1 176 670,34 грн.

4. Як вбачається із рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2017 у справі № 904/9470/16 предметом даного позову є стягнення з Зовнішньоторгівельної фірми «Мікомп» заборгованості по орендній платі в розмірі 559051,74 грн., пені в розмірі 38408,10 грн., інфляційних витрат в розмірі 3103,25 грн. за договором оренди цілісного майнового комплексу, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпродзержинська від 23.09.2014 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2019 було затверджено мирову угоду у справі № 904/9470/16 укладену між Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма "Мікомп" з узгодженням суми загальної заборгованості по існуючих між сторонами зобов`язальним правовідносинам, в т.ч. й суму заборгованості за Договором оренди цілісного майнового комплексу, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпродзержинська від 23.09.2014 року, та вчинено дії з погашення заборгованості, що підтверджується складеним Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 15.05.2018 року.

5. Як вбачається із справи № 904/6600/17: 15.06.2017 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі за позовом Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Департамента комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, м. Кам`янське до Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма "Мікомп" про стягнення заборгованості за договором оренди цілісного майнового комплексу за договором оренди цілісного майнового комплексу, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпродзержинська від 23.09.2014 року, а саме: 817 044,19 грн., з яких оренда плата в сумі 757 631,78 грн. за період з 01.09.2016 по 30.04.2017, пеня в сумі 52 419,00 грн. за період з 21.10.2016 по 20.05.2017 (але не більше 6 місяців за період), інфляція в сумі 6 993,41 грн. за період з 01.02.2017 по 30.04.2017. 05.07.2018 року Дніпродзержинська місцева прокуратура Дніпропетровської області подала заяву про відмову від позову.

25.07.2018 року Дніпродзержинська місцева прокуратура Дніпропетровської області подала заяву, в якій просила суд закрити провадження у справі №904/6600/17 за позовом керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма "Мікомп" про стягнення заборгованості за договором оренди цілісного майнового комплексу, що належить до комунальної власності територіальної громади м.Кам`янське у розмірі 817 044,19 грн., у зв`язку із відсутністю предмета спору. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.08.2018 закрито провадження справі №904/6600/17 у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Отже, з приведених судових рішень та справ, вбачається, що предметами розглядів відповідних справ, на які посилається прокурор є визнання договору оренди цілісного майнового комплексу, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Дніпродзержинська від 23 вересня 2014 року укладеним між Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгова фірма "Мікомп" та невиконання зобов`язань Зовнішньоторгової фірми "Мікомп" за договором оренди цілісного майнового комплексу, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпродзержинська від 23.09.2014.

В свою чергу, предметом позову керівника Дніпродзержинської міської прокуратури до Кам`янської міської ради, Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, третя особа ТОВ Зовнішньоторгова фірма «Мікомп» у справі № 904/1489/20 є визнання незаконним та скасування рішення про приватизацію об`єкта комунальної власності шляхом викупу Товариством з обмеженою відповідальністю зовнішньоторгова фірма "Мікомп" враховуючи укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янське між Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради та ТОВ Зовнішньоторгова фірма «Мікомп» від 25.11.2019.

Отже, доводи в цій частині апеляційної скарги відхиляються судом.

Що стосується доводів апелянта про протиправність ухвал суду від 17.07.2020р. про відмову у задоволенні заяв керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури про зміну предмета позову від 08.05.2020р. та від 02.07.2020р..

Так, 08.05.2020 від виконуючого обов`язки керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява (уточнена) (вх. 20022/20 від 08.05.2020 року).

В поданій заяві прокурор просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Кам`янської міської ради від 24.12.2019 р. № 1814-39VII "Про приватизацію об`єкта комунальної власності за адресою: просп.Свободи, 42А", визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 28.02.2020, укладений між територіальною громадою м. Кам`янське та Товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «МІКОМП» (), посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського округу Кїр`як С.А. і зареєстрованого в реєстрі за № 298 та скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності № 36082061 від 20.03.2020. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «МІКОМП» () повернути територіальній громаді міста Кам`янське в особі Кам`янської міської ради нежитлову будівлю розташовану за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи 42а, загальною площею 1649.8 кв.м., вартістю 5 102 588 грн., а Кам`янську міську раду Дніпропетровської області прийняти вказану будівлю. Стягнути з відповідачів на користь прокуратури Дніпропетровської області, сплачений судовий збір у розмірі 80 742,82 грн.

Відмовляючи у прийнятті «уточненої» позовної заяви суд першої інстанції зазначив, що в Господарському процесуальному кодексі України не передбачене поняття "уточнення позовних вимог" як таке, що не кореспондується зі статтею 46 Господарського процесуального кодексу, де визначені права сторін. Частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання.

Колегія суддів погоджується з наведеними твердженнями та зазначає, що в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду № 916/1764/17 від 13.03.2018 року визначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав вже поданого до суду позову не допускається.

За приписами ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Подана прокурором "позовна заява (уточнена)" по своїй юридичній природі є заявою з додатковими трьома позовними вимогами - "Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 28.02.2020, укладений між територіальною громадою м. Кам`янське та Товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «Мікомп» (), посвідченого приватним нотаріусом Камянського нотаріального округу Кір`як С.А. і зареєстрованого в реєстрі за № 298; скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності № 36082061 від 20.03.2020.; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «Мікомп» () повернути територіальній громаді міста Кам`янське в особі Кам`янської міської ради нежитлову будівлю розташовану за адресою: м. Кам`янське, пр.Свободи,42А, загальною площею 1649,8 кв.м. вартістю 5 102 588 грн., а Кам`янську міську раду Дніпропетровської області прийняти вказану будівлю».

Частиною 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в одній позовній заяві, при її поданні до суду, може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи позовна заява Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, подана до суду та прийнята до розгляду з одною позовною вимогою - про визнання незаконним та скасування рішення Камянської міської ради від 24.12.2019 № 1814-39/VII «Про приватизацію об`єкта права комунальної власності за адресою: просп.Свободи,42А.

Таким чином, "позовна заява (уточнена)" подана всупереч частині 1 ст. 173 ГПК України та не може бути об`єднана з вимогою заявленою в первинному позові.

Статтею 46 Господарського процесуального кодексу України визначено процесуальні права та обов`язки сторін. Зокрема п.2, 3 ч.2, ч.3 останньої передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Враховуючи вищенаведене, вказана позовна заява (уточнена) позивача не відповідає вимогам ст.46 ГПК України, а отже правомірно не прийнята судом до розгляду.

В свою чергу, 02.07.2020 від Керівника Дніпродзержинської місцевої прокуратури до суду надійшла заява про зміну предмета позову (в порядку ст.46 ГПК України). У поданій заяві прокурор просив суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради №02/273 від 25.11.2019 «Про укладення договору оренди з ТОВ ЗФ «МІКОМП».

2. Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради №422 від 12.12.2019 «Про зміну функціонального призначення об`єкта нерухомого майна».

3. Визнати протиправним та скасувати п.3 додатку рішення Кам`янської міської ради від 24.12.2019 р. № 1814-39/VII "Про приватизацію об`єкта комунальної власності за адресою: просп.Свободи, 42А".

4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 28.02.2020, укладений між територіальною громадою м. Кам`янське та Товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «МІКОМП» (), посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського округу Кір`як С.А. і зареєстрованого в реєстрі за № 298 та скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності № 36082061 від 20.03.2020.

5. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «МІКОМП» () повернути територіальній громаді міста Кам`янське в особі Кам`янської міської ради нежитлову будівлю розташовану за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи 42а, загальною площею 1649.8 кв.м., вартістю 5 102 588 грн., а Кам`янську міську раду Дніпропетровської області прийняти вказану будівлю.

6. Стягнути з відповідачів на користь прокуратури Дніпропетровської області, сплачений судовий збір у розмірі 80 742,82 грн.

Розглянувши дану заяву місцевим господарським судом було враховано, що як відзначав Верховний Суд, під підставами позову, які може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Зміна підстав і предмету позову не допускається. Відповідно до правової позиції Верховного Суду якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17.

Відповідно до ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріальна-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить суд прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту прав та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтуються вимога позивача. При цьому, одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Статтею 46 ГПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін і, зокрема, передбачено право позивача відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 3 вищезазначеної норми до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Слід зазначити, що у разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного позову), збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, об`єднання позовних вимог, зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правила вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК України.

Так, прокурором було подано позовну заяву з вимогою про визнання незаконним та скасування рішення Камянської міської ради від 24.12.2019 № 1814-39/VII «Про приватизацію об`єкта права комунальної власності за адресою: просп.Свободи,42А». Підставою вказаного позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах.

Натомість в заяві про зміну предмета позову позивач просив суд:

1.Визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно міської ради №02/273 від 25.11.2019 «Про укладення договору оренди з ТОВ ЗТФ «Мікомп»;

2. Визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Кам`янської міської ради №422 від 12.12.2019 «Про зміну функціонального призначення об`єкта нерухомого майна»;

3.Визнати незаконним та скасувати п.3 додатку рішення Кам`янської міської ради від 24.12.2019 №1811-39/VII «Про включення об`єктів до переліку об`єктів права комунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу»;

4.Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 28.02.2020, укладений між територіальною громадою м. Кам`янське та Товариством з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «Мікомп», посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського нотаріального округу Кір`як С.А. і зареєстрованого в реєстрі за № 298;

5.Скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності № 36082061 від 20.03.2020;

6.Зобов`язати ТОВ ЗТФ «Мікомп» повернути територіальній громаді міста Кам`янське в особі Кам`янської міської ради нежитлову будівлю розташовану за адресою: м. Кам`янське, пр.Свободи,42А, загальною площею 1649,8 кв.м. вартістю 5 102 588 грн., а Кам`янську міську раду Дніпропетровської області прийняти вказану будівлю.

Таким чином, позивачем фактично змінено (розширено) предмет позову, і відповідні підстави позовних вимог.

Колегія суддів зауважує, що такі позовні вимоги взагалі не заявлялись при звернені позивача з позовною заявою.

З тексту уточненої позовної заяви вбачається, що позивач, до раніше заявленої вимоги, заявив ще п`ять позовних вимог до двох відповідачів, які ґрунтуються на інших підставах виникнення та засобах доказування.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Отже, за своєю суттю, пред`явлення вищевказаної додаткової вимоги є одночасною зміною і предмета і підстав позову.

Згідно ч. 3 ст. 46 чинного ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Тобто, за змістом ч. 3 ст. 46 ГПК України, одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказана заява позивача не відповідає вимогам ст.46 ГПК України, оскільки позивач змінює не тільки предмет, але й підстави позову і її належить розглядати як новий позов з новими позовними вимогами, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ГПК України.

Переглядаючи рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.2 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» приватизація вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності.

За приписами ч.1. ст. 26 вказаного Закону під час приватизації об`єкта державної або комунальної власності шляхом його продажу на аукціоні, викупу між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу.

Право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта разом з неустойкою (у разі її нарахування), крім випадків переходу права власності на пакет акцій (ч. 6 ст. 26 Закону).

30.03.2020 Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради виданий наказ № 03/71 про завершення приватизації об`єкта права комунальної власності - нежитлової будівлі за адресою: просп. Свободи,42А загальною площею 1649,8 кв.м., шляхом викупу орендарем -ТОВ ЗТФ «Мікомп».

Матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Зовнішньоторгова фірма «Мікомп» набуло право власності на об`єкт приватизації відповідно до вимог чинного законодавства.

Положеннями ст. 289 Господарського кодексу України визначено, що орендар має право на викуп об`єкта оренди, якщо таке право передбачено договором оренди.

Частиною 2 ст. 777 Цивільного кодексу України встановлено, що наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

Таким чином, право ТОВ ЗТФ «Мікомп» на викуп орендованого майна виникло із договору оренди, приписів ст. 289 Господарського кодексу України, і йому кореспондує обов`язок орендодавця у разі продажу майна здійснити продаж саме йому за умови належного виконання орендарем своїх обов`язків за договором найму.

Положеннями ст. 18 Закону встановлені особливості приватизації, шляхом викупу. Дана норма встановлює додаткові гарантії для добросовісного орендаря, що за згодою наймодавця здійснив невідокремлювані поліпшення об`єкту оренди, у випадку якщо право на викуп не передбачено договором. Тобто, орган приватизації вправі самостійно обрати такий спосіб приватизації як викуп за умови проведення поліпшення майна на більш ніж 25% його вартості.

Отже, фактично орган приватизації самостійно прийняв рішення про приватизацію об`єктів у спосіб їх викупу покупцем відповідно до ст.18 Закону «Про приватизацію державного і комунального майна».

Вказаний висновок суду в повному обсязі узгоджуються з позицією Конституційного Суду України, яку наведено у п. 5 мотивувальної частини та абзацу 2 п. 1 резолютивної частини рішення від 13.12.2000 № 4-рп/2000 у справі №1-16/2000. Згідно означеного рішення доцільність застосування того чи іншого способу приватизації визначається органом приватизації самостійно, окрім випадків визначених законом.

Разом з цим слід зазначити, що Кам`янською міською радою дотримано спосіб прийняття оскаржуваного рішення, оскільки рішення прийнято на черговій сесії ради, дана сесія є правомочною, вказане питання було включено в порядок денний сесії, проводилась доповідь і обговорення проекту рішення, голосування і за його результатами більшістю голосів присутніх депутатів, рішення було прийнято.

З огляду на все вищевказане, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження прокурора про невідповідність оспорюваного акту органу місцевого самоврядування вимогам чинного законодавства, що регулює порядок здійснення приватизації, є необґрунтованими.

Згідно з положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України та статей 15, 16 Цивільного кодексу України підставою для захисту прав (охоронюваних законом інтересів) є його порушення, невизнання або оспорення. Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

У розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 16.10.2019 року у справі № 525/505/16-ц).

Прокурором не доведено незаконності рішення Кам`янської міської ради від 24.12.2019 р. № 1814-39VII "Про приватизацію об`єкта права комунальної власності за адресою: просп.Свободи, 42А" та порушення ним охоронюваних законом прав та інтересів територіальної громади м.Кам`янське, а відтак і наявності правових підстав для його скасування.

Таким чином, аргументи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, тобто ним не спростовано висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів зауважує, що наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з їх оцінкою.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не виявлено.

За таких умов, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування рішення місцевого господарського суду у цій справі.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 у справі № 904/1489/20 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.09.2020 у справі №904/1489/20 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на прокуратуру.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 23.02.2021

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко