ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4167/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кортева Агрісаєнс Україна", м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток", с.Старовірівка, Харківська обл.
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача Луцько Р. М.

відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2020 до Господарського суду Харківської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРТЄВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА" (ідентифікаційний код юридичної особи 31352075) та просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК" (ідентифікаційний код юридичної особи 40155319) на свою користь заборгованість за Договором купівлі-продажу насіння № 13448 від 19.03.2020 року у сумі 885 259,33 грн., з яких: 871 937,28 грн. (сума основного боргу, 10 463,25 грн. (пеня), 2 858,80 грн. (3 % річних); стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК" (ідентифікаційний код юридичної особи 40155319) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРТЄВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА" (ідентифікаційний код юридичної особи 31352075) судові витрати в розмірі 56 478,89 грн., що складаються з суми судового збору за подання позовної заяви в розмірі 13 278,89 грн. та суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 43 200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилався на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу насіння № 13448 від 19.03.2020 в частині повного розрахунку за взятими на себе зобов`язаннями у розмірі 80 % від суми прийнятого насіння на суму 871 937,28 грн. внаслідок чого утворилася заборгованість.

Ухвалою суду від 28.12.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 11.01.2021 р. о 10:00, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи. Засідання відкладалося з 11.01.2021 по 01.02.2021, з 01.02.2021 по 15.02.2021, з 15.02.2021 по 24.02.2021.

01.02.2021 до суду надійшло клопотання відповідача (вх. 2329) про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в яких ТОВ "Агрохолдинг Восток" заперечує проти розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу.

Також, ТОВ "Агрохолдинг Восток" було надано клопотання про закриття провадження у справі в частині у зв`язку з відсутністю предмету спору та заяви про визнання позовних вимог в їх частині (вх. № 2330 від 01.02.21). Відповідач вказує, що ТОВ "Агрохолдинг Восток" платіжним дорученням № 221 від 06.01.2021 у повному обсязі сплатило суму основної заборгованості перед позивачем у розмірі 871937,28 грн, тому відповідач просить суд закрити провадження у справі в цій частині. Відповідач визнає вимоги позивача по стягненню 10463,25 грн пені та 2858,80 грн, але заперечує проти розміру витрат на правничу допомогу.

12.02.2021 на електронну адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення (вх. 798) щодо витрат на професійну правничу допомогу та щодо закриття провадження у справі.

Також, 12.11.2021 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх. 794), в якій позивач повідомляє, що 06.01.2021 відповідач частково здійснив погашення заборгованості у розмірі 871937,28 грн та залишок заборгованості складає 13322,05 грн, тому позивач заявляє про зменшення позовних вимог до 13322,05 грн і просить суд постановити ухвалу про повернення надлишкової суми судового збору в розмірі 11008,89 грн та покладення на відповідача судових витрат в розмірі 45470,00 грн (2270,00 грн судового збору і 43200,00 грн витрат на правничу допомогу).

В судовому засіданні 24.02.2021 представник позивача підтримав зменшені позовні вимоги та висловив заперечення проти зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які були заявлені до стягнення.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив.

Дослідивши матеріали справи та подані учасниками до суду заяви і клопотання, суд виходить з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОРТЄВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА" (ідентифікаційний код юридичної особи 31352075) звернулося до Господарського суду Харківської області та просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК" (ідентифікаційний код юридичної особи 40155319) на свою користь заборгованість за Договором купівлі-продажу насіння № 13448 від 19.03.2020 року у сумі 885 259,33 грн., з яких: 871 937,28 грн. (сума основного боргу, 10 463,25 грн. (пеня), 2 858,80 грн. (3 % річних); стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК" (ідентифікаційний код юридичної особи 40155319) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРТЄВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА" (ідентифікаційний код юридичної особи 31352075) судові витрати в розмірі 56 478,89 грн., що складаються з суми судового збору за подання позовної заяви в розмірі 13 278,89 грн. та суми витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 43 200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилався на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу насіння № 13448 від 19.03.2020 в частині повного розрахунку за взятими на себе зобов`язаннями у розмірі 80 % від суми прийнятого насіння на суму 871 937,28 грн. внаслідок чого утворилася заборгованість.

01.02.2021 ТОВ "Агрохолдинг Восток" було надано клопотання про закриття провадження у справі в частині основної заборгованості у зв`язку з відсутністю предмету спору та заяву про визнання позовних вимог в їх частині (вх. № 2330). Відповідач вказував, що ТОВ "Агрохолдинг Восток" платіжним дорученням № 221 від 06.01.2021 у повному обсязі сплатило суму основної заборгованості перед позивачем у розмірі 871937,28 грн, тому відповідач просив суд закрити провадження у справі в цій частині. Відповідач визнає вимоги позивача по стягненню 10463,25 грн пені та 2858,80 грн, але заперечує проти розміру витрат на правничу допомогу.

Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

В той же час, 12.11.2021 на електронну адресу суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (вх. 794), в якій позивач повідомляє, що 06.01.2021 відповідач частково здійснив погашення заборгованості у розмірі 871937,28 грн та залишок заборгованості складає 13322,05 грн, тому позивач заявляє про зменшення позовних вимог до 13322,05 грн і просить суд постановити ухвалу про повернення надлишкової суми судового збору в розмірі 11008,89 грн та покладення на відповідача судових витрат в розмірі 45470,00 грн (2270,00 грн судового збору і 43200,00 грн витрат на правничу допомогу).

Одним з основних принципів господарського судочинства є диспозитивність, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кортева Агрісаєнс Україна" про зменшення позовних вимог (вх. 794 від 12.02.2021) та розглядати справу з урахуванням такого зменшення.

За положеннями ч.1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Як вбачається із заяви відповідача про визнання позовних вимог в частині стягнення пені та трьох відсотків річних (вх. 2330), позовні вимоги визнаються відповідачем у повному обсязі (з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 191 ГПК України).

Враховуючи викладене, положення ч. 4 ст. 191 ГПК України, суд вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачем в частині стягнення 10463,25 грн пені та 2858,80 грн 3% річних і ухвалити рішення про задоволення позову.

Вирішуючи питання з розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивач просив суд покласти на відповідача 43200,00 грн судових витрат на правничу допомогу.

Відповідачем 01.02.2021 було подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (вх. 2329), в якому відповідач заперечує проти розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу та просить суд зменшити розмір таких витрат у зв`язку із їх завищенням.

За приписами ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору № 30-LS/17 від 13.11.2017 про надання правової допомоги з додатковими угодами та Додатком № 7, копію попереднього розрахунку витрат на професійну правничу допомогу, копію рахунку на оплату № 01-10/11-2020 від 10.10.2020, копію платіжного доручення № 160018813 від 18.11.2020 на суму 43200,00 грн.

Надаючи оцінку наданим позивачем доказам та викладеним відповідачем запереченням, суд виходить з того, що за змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Предметом спору по даній справі було стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 871937,28 грн та здійснених на таку заборгованість нарахувань. Вказана заборгованість була сплачена відповідачем вже під час розгляду справи, хоча про необхідність оплати вказаної заборгованості відповідачу було відомо за наслідками правовідносин, що сталися між сторонами та він повинен був сплатити її у строку до 20.10.2020. Окрім того відповідач додатково повідомлявся направленою позивачем вимогою від 18.11.2020 (а.с. 39-41).

З огляду на викладене, суд враховує, що спір виник з вини відповідача та первинний розмір грошових вимог позивача складав 885259,33 грн.

Також, із попереднього розрахунку судових витрат позивача судом встановлено, що позивачем з урахуванням умов договору № 30-LS/17 від 13.11.2017 про надання правової допомоги в достатній мірі деталізовано надані адвокатом послуги та їх вартість не є завищеною відносно ціни позову та складності наданих послуг. Копія рахунку на оплату № 01-10/11-2020 від 10.10.2020 та копія платіжного доручення № 160018813 від 18.11.2020 на суму 43200,00 грн підтверджують розмір фактично понесених позивачем витрат на правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Окрім того, згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України у разі якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене та встановлені обставини, суд не вбачає обґрунтованих підстав для зменшення розміру витрат позивача на правничу допомогу та у відповідності до положень ст. 129 ГПК України покладає на відповідача витрати позивача на правничу допомогу у повному обсязі.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У заяві про зменшення позовних вимог позивачем було заявлено про повернення надлишково сплаченої суми судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» та ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, до сплати за подання позову підлягав судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. З огляду на зменшення розміру позовних вимог та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету надлишково сплачений судовий збір на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» та 50% сплаченого судового збору на підставі ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», а інші 50% витрат по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 46, 73, 74, 75, 80, 86, 129, 130, 185, 191, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кортева Агрісаєнс Україна" про зменшення позовних вимог (вх. 794 від 12.02.2021).

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг Восток" про визнання позову (вх. 2330 від 01.02.2021).

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХОЛДИНГ ВОСТОК" (Україна, 63254, Харківська обл., Нововодолазький р-н, село Старовірівка, ВУЛИЦЯ ВИШНЕВА, будинок 131, ідентифікаційний код особи 40155319) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА" (Україна, 04070, місто Київ, вул.Сагайдачного Петра, будинок 1, ідентифікаційний код особи 31352075) 10463,25 грн пені, 2858,80 грн 3% річних, 1051,00 грн судового збору та 43200,00 грн витрат на правничу допомогу.

Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "КОРТЕВА АГРІСАЄНС УКРАЇНА" (Україна, 04070, місто Київ, вул.Сагайдачного Петра, будинок 1, ідентифікаційний код особи 31352075) з Державного бюджету 12227,89 грн судового збору (частина сплаченого судового збору при поданні позову, згідно платіжного доручення № 160018938 від 03.12.2020 р.).

Наказ та ухвалу про повернення судового збору видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "25" лютого 2021 р.

Суддя Л.С. Лаврова