ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2021м. ДніпроСправа № 904/5856/20

за позовом Державного міжрайонного підприємства водопровідно-канализаційного господарства "Дніпро-Західний Донбасс", село Воронове

до Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради, м. Павлоград

про стягнення заборгованості у розмірі 4 950 212, 27

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

від позивача Казанцев С.В.

від відповідача Рикова І.М.

СУТЬ СПОРУ:

Державне міжрайонне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Дніпро-Західний Донбасс" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 4 950 212, 27 грн., з яких 4 005 472, 40 грн. - основний борг, 764 389, 18 грн. - пеня, 64 006, 21 грн. - втрати від інфляції, 116 344, 48 грн. - 3 % річних.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору №01030708 від 23.01.2013 в частині оплати за надані послуги з централізованого водопостачання.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2020 року відкрито провадження у справі № 904/5856/20, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач вимоги в частині стягнення суми основного боргу визнав. Щодо заявлених до стягнення сум пені, відсотків річних та інфляційних втрат, Відповідач подав власний контррозрахунок, за яким, розмір відповідних нарахувань склав: 25 483,13 грн. - пені, 24217,54 грн. інфляційних втрат, 41355,48 грн. процентів річних. Заперечення в зазначеній частині вимог обґрунтовані тим, що платіжними дорученнями від 11.09.2020, 05.10.2020 та листом про уточнення призначення платежу від 23.09.2020 року, заборгованість періоду січня - червня 2020 року була погашена.

Заперечуючи в частині заявленої до стягнення пені, Відповідач просив суд застосувати річний строк позовної давності, встановлений п. 2 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

21.01.2021 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті в засіданні 11.02.2021 року.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 11.02.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до десяти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача та заперечень відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2013 року між Позивачем (Виробником) та Відповідачем (Споживачем) укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання № 01030708 (надалі - договір).

Згідно п. 1.1. Договору Виробник зобов`язується надати споживачу, на межі розподілу балансової належності мереж сторін - додаток № 1 до даного договору, послугу з централізованого водопостачання, якість якої відповідає вимогам ДСан ПІН 2.2.4-171-10 Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною, у обумовлені даним договором періодах та об`ємах.

Споживач зобов`язується, на умовах даного договору, прийняти від виробника на межі розподілу балансової належності мереж сторін, обумовлений щомісячний об`єм послуги з централізованого водопостачання та сплатити отриману послугу за діючими тарифами у встановлений даним договором строк (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 1.3. договору кількість об`єму надання послуги з централізованого водопостачання по місячних періодах сторонами встановлюється на:

січень 420000 м3; липень - 440000 м3;

лютий 450000 м3; серпень - 450000 м3;

березень 410000 м3; вересень - 460000 м3;

квітень - 415000 м3; жовтень - 440000 м3;

травень 425000 м3; листопад - 430000 м3;

червень 430000 м3; грудень - 430000 м3.

Місячним періодом сторони визначають період часу з 25 числа поточного місяця по 25 число наступного місяця. Наприклад: об`єм питного водоспоживання за лютий визначається з 25 січня по 25 люте, решта відповідно.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що кількість отриманої споживачем води визначається за показниками, повіреного у встановленому порядку, контрольного засобу обліку виробника, розташованого в місці зазначеному в додатку № 1 до даного договору.

Зняття контрольних показників контрольного засобу обліку за місячний період здійснюється щомісячно 25 числа облікового місяця повноважними представниками сторін, про що складається двосторонній акт про кількість наданих послуг у двох автентичних примірниках по одному для кожної сторони (п. 2.2. договору).

Згідно п. 2.3. Договору якщо 25 число припадає по вихідний або святковий день, днем зняття показань контрольного засобу обліку сторони визначають попередній робочий день.

Відповідно 3.1. Договору вартість послуги виробника з централізованого водопостачання не визначається за згодою сторін, а встановлюються в порядку, передбаченому чинним законодавством. Оплата споживачем послуги з централізованого водопостачання здійснюється за тарифом встановленим виробнику уповноваженим державним органом на момент оплати.

На час укладання даного договору постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 105 від 10.02.2011 виробнику установлено тариф у розмірі 02,64 грн. за 1 кубічний метр води без урахування податку на додану вартість. В разі зміни, тарифів в період дії даного договору, виробник доводить до відома споживача новий тариф в порядку, визначеному законодавством, без внесення змін до даного договору (п. 3.2. Договору).

Пунктами 3.3., 3.4. Договору сторони погодили, що розрахунок за послугу з централізованого водопостачання, здійснюється споживачем в безготівковій формі на підставі рахунку виробника в порядку попередньої оплати, суму якої виробник визначає до 1-го числа передплачуємого місячного періоду за об`ємами водоспоживання споживача у минулому місячному періоді. Споживач здійснює попередню оплату виробнику не пізніше 25 числа передплачуємого місячного періоду. Остаточний розрахунок за передплачений місячний період споживач проводить на підставі рахунку виробника до 01 числа наступного місячного періоду за передплаченим.

Споживач, здійснюючи оплату послуги, зобов`язується зазначити реквізит "призначення платежу" платіжного документа так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів виробнику, а саме: оплата (або попередня плата) за_______місяць 20 __ р. на підставі: рахунку від ____ 20__р. № __, згідно договору від "__" ___ 20__р.,№ ___. (п. 3.4. договору).

Згідно п. 4.2. Договору споживач зобов`язаний у встановлений даним договором строк здійснювати оформлення актів про кількість наданих послуг з централізованого водопостачання та своєчасно оплачувати отримані рахунки виробника на умовах даного договору.

Відповідно до п. п. 8.1., 8.2. Договору дія даного договору триває з 01 січня 2013р. по 31 грудня 2013р. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не висловила своє бажання укласти новий договір, даний договір продовжується на наступний строк на тих же умовах.

16.06.2014 сторони підписали додаткову угоду № 1/0415714д (а.с. 37), в якій погодили, перший абзац пункту 3.2 до договору про надання послуг № 01030708 від 23.01.2013 викласти у наступній редакції:

3.2 На час укладання договору постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 661 від 13.06.2014 виробнику установлено тариф у розмірі 03,16 грн. за 1 кубічний метр без урахування податку на додану вартість..

10.07.2015 сторони уклали додаткову угоду до договору (а.с. 33), в якій дійшли згоди внести зміни до договору, а саме: абзац 3 п. 1.3. договору виключити; п. 2.2. договору викласти в наступній редакції:

2.2. Зняття контрольних показників контрольного засобу обліку за місячний період здійснюється щомісячно в останній день облікового місяця повноважними представниками сторін, про що складається двосторонній акт про кількість наданих послуг у двох автентичних примірниках по одному для кожної сторони.;

п. 2.3. договору викласти в наступній редакції:

2.3. Якщо останній день облікового місяця припадає на вихідний або святковий день, днем зняття показань контрольного засобу обліку сторони визначають попередній робочий день..

01.10.2015 сторони підписали додаткову угоду до договору (а.с. 35), в якій дійшли згоди виключити п. 2.3. договору.

29.04.2016 сторони підписали додаткову угоду до договору (а.с.32), в якій дійшли згоди внести зміни в п. 1.3. договору та викласти його в такій редакції:

1.3. Кількість об`єму надання послуг з централізованого водопостачання по місячних періодах сторонами встановлюється на:

січень 400000 м3; липень - 410000 м3;

лютий 400000 м3; серпень - 410000 м3;

березень 390000 м3; вересень - 410000 м3;

квітень - 390000 м3; жовтень - 400000 м3;

травень 390000 м3; листопад - 400000 м3;

червень 400000 м3; грудень - 400000 м3.

02.08.2016 сторони уклали додаткову угоду до договору (а.с. 36), в якій узгодили перший абзац п. 3.2. договору змінити та викласти в наступній редакції:

Вартість послуг з водопостачання на момент підписання додаткової угоди складає 04,83 грн. за один кубічний метр питної води без урахування ПДВ згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, № 1238 від 07.07.2016.

11.05.2017 сторони підписали додаткову угоду до договору (а.с. 31), в якій вирішили пункт 3.2 договору змінити та викласти в наступній редакції:

3.2. Вартість послуг з водопостачання на момент підписання додаткової угоди складає 05,24 грн. за один кубічний метр питної води без урахування ПДВ згідно постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, № 551 від 26.04.2017. В разі зміни тарифів в період дії даного договору, виробник доводить до відома споживача про новий тариф в порядку, визначеному законодавством, без внесення змін до даного договору.

29.01.2019 сторони уклали додаткову угоду до договору (а.с. 30), в якій вирішили змінити пункти договору та викласти їх в наступній редакції:

1.3. Кількість об`єму надання послуг з централізованого водопостачання по місячних періодах сторонами встановлюється на:

січень 370000 м3; липень - 400000 м3;

лютий 370000 м3; серпень - 400000 м3;

березень 370000 м3; вересень - 400000 м3;

квітень - 370000 м3; жовтень - 380000 м3;

травень 390000 м3; листопад - 380000 м3;

червень 400000 м3; грудень - 370000 м3.;

8.1. Термін дії договору триває з 01 січня 2019р. по 31 грудня 2019р.,

доповнити договір п. 3.6. наступного змісту:

3.6. загальна вартість послуг з центрального водопостачання складає 45 043 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 7 507 200,00 грн., а в разі змін вартісних показників буде оформлено доповненням додаткової угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору у період з жовтня 2017 по грудень 2017 року Позивач надав Відповідачу послугу з централізованого водопостачання в розмірі 6 996 072, 82 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами зняття показань приладів обліку води та рахунками фактури (а.с.40-42).

Відповідач за надані послуги з централізованого водопостачання розрахувався частково, у зв`язку із чим у останнього виникла заборгованість перед Позивачем у розмірі 4 005 472, 40 грн.

Під час розгляду справи в суді, Відповідач заборгованість в зазначеному розмірі визнав, доказів її погашення не представив.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов`язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 5.2.Договору сторони визначили, що за порушення грошового зобов`язання за даним договором споживач зобов`язаний сплатити виробнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3% річних від простроченої суми, пеню у розмірі 0,1% за кожен день прострочення від суми заборгованості, але не більше розміру встановленого діючим законодавством.

На підставі наведеного пункту договору, Позивач просить стягнути з Відповідача пеню за порушення строків розрахунків за послуги водопостачання надані в період з вересня 2019 року по серпень 2020 року. За наданим суду розрахунком (а.с 8, 9), за період прострочення з 01.10.2019 по 01.09.2020, розмір піні склав 764 389,18 грн.

Заперечуючи проти задоволення вимог в частині стягнення пені, Відповідач просить суд застосувати річний строк позовної давності.

Відповідач у відзиві на позов просить суд, зокрема, застосувати строк позовної давності до нарахування пені згідно п. 2 ч. 2 ст. 258 ГПК

Цивільним кодексом України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (частина перша статті 258 Цивільного кодексу України).

Водночас, частиною першою статті 259 Цивільного кодексу визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Оскільки у наведеній нормі міститься загальне правило з якого не встановлено винятків, за змістом цієї статті за домовленістю сторін може бути збільшена, як загальна, так і спеціальна позовна давність.

Пунктом 7.3. Договору сторони погодили, що за прийнятими за даним Договором зобов`язаннями Сторін встановлюється трирічний строк позовної давності.

Отже, у даному випадку, сторони в передбаченій законом формі, домовились про збільшення строку позовної давності до 3 років, що у свою чергу свідчить про безпідставність доводів відповідача відносно пропуску річного строку позовної давності при розрахунку та пред`явленні до стягнення пені.

За підрахунками суду розрахунок пені здійснено арифметично правильно.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеної норми матеріального закону, Позивачем нарахував Відповідачу 3% річних в розмірі 116 344, 48 грн. за період прострочення з 01.10.2019 року по 01.09.2020 року та інфляційні втрати в розмірі 64 006, 21 грн. за період з вересня 2019 року по серпня 2020 року.

За підрахунками суду, розмір відсотків річних та інфляційних втрат, здійснено арифметично правильно.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 4 950 212, 27 грн., з яких 4 005 472, 40 грн. - основний борг, 764 389, 18 грн. - пеня, 64 006, 21 грн. - втрати від інфляції, 116 344, 48 грн. - 3 % річних.

Доводи відповідача з посилання на погашення суми заборгованості періоду січня-червня 2020 року суд до уваги не приймає, оскільки відповідне погашення мало місце після визначених в розрахунках строків нарахування пені, відсотків річних та інфляційних.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Суд роз`яснює, що зайво сплачений судовий збір в розмірі 460,14 грн. може бути повернутий Позивачу за його заявою.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 129, 165, 202, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, буд. 41-А, ідентифікаційний код 03341345) на користь Державного міжрайонного підприємства водопровідно-канализаційного господарства "Дніпро-Західний Донбасс" (52521, Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Воронове, вул. Дніпровська, буд. 28, ідентифікаційний код 03564045) 4 005 472, 40 грн. основного боргу, 764 389, 18 грн. пені, 64 006, 21 грн. втрати від інфляції, 116 344, 48 грн. три проценти річних, 74 253,18 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.02.2021

Суддя О.В. Ліпинський