РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2021Справа № 910/13761/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП"

до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО"

про стягнення 799748,81 грн

представники сторін:

від позивача: Мірвода А.М.

від відповідача: Винокуров О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" про стягнення 799748,81 грн, з яких: 635373,37 грн - витрати на медичне обслуговування, 102598,09 грн - сервісна винагорода, 29122,82 грн - інфляційні нарахування, 32654,53 грн - 3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 65-К про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14 від 11.11.2014.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.09.2020 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи постановив здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 20.10.2020.

19.10.2020 через канцелярію суду від позивача надійшли документи по справі та клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

19.10.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП". В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що позивачем не надано жодних доказів (страхових полісів, договорів страхування) про те, що фізичні особи, вказані у звітах врегульованих збитків №11/3, №11/4в, №11/5 є застрахованими особами в ПрАТ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" за відповідними договорами (полісами) страхування, а також доказів, які підтверджують настання страхових випадків згідно із умов договору/програми страхування. Також відповідач просить суд поновити строк на подання відзиву на позов.

Судове засідання у справі №910/13761/20, призначене на 20.10.2020, знято з розгляду.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 04.11.2020 продовжив підготовче провадження у справі №910/13761/20 на 30 днів, підготовче засідання у справі №910/13761/20 призначив на 19.11.2020.

13.11.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь відзив.

18.11.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовчому засіданні 19.11.2020 суд, розглянувши клопотання позивача про долучення доказів, керуючись ст. 80, 119 ГПК України визнав причини пропуску строку поважними, поновив строк для подання відповідних доказів та долучив до матеріалів справи подані позивачем докази.

Також у судовому засіданні суд, керуючись ст. 119 ГПК України, враховуючи наведені у відзиві обґрунтування щодо пропуску встановленого судом строку на подання відзиву на позов, з метою всебічного розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд з власної ініціативи продовжує відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву та долучає до матеріалів справи відзив на позов.

Протокольною ухвалою від 19.11.2020 відкладено підготовче судове засідання на 10.12.2020.

У підготовчому засіданні 10.12.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, з огляду на його необґрунтованість.

Протокольною ухвалою від 10.12.2020 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування у позивача оригіналів страхових полісів, згідно із якими вказані у актах врегульованих збитків № 11/3в від 04.04.2018, № 11/4в №11/4в від 05.07.2018, №11/5в від 13.07.2018 фізичні особи застраховані у відповідача, оскільки клопотання відповідача не відповідає вимогам ст.81 ГПК України, зокрема у частині зазначення підстав, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа, а представником позивача зазначено про відсутність оригіналів таких документів.

Протокольною ухвалою від 10.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання по суті на 14.01.2021.

12.01.2021 через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення щодо застрахованих осіб та передачі оригіналів страхових полісів.

У судовому засіданні 14.01.2021 суд розпочав розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 14.01.2021 надав пояснення по суті позову.

Представник відповідача надав пояснення по суті своїх заперечень на позов та надав суду письмові заперечення щодо пам`яток застрахованих осіб.

У судовому засіданні 14.01.2021 суд оголосив перерву з розгляду справи по суті до 11.02.2021.

02.02.2021 через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення по застрахованих особам щодо яких відповідачем подані заперечення.

11.02.2021 на електронну пошту суду від відповідача надійшло клопотання про визнання доказів недопустимими.

У судовому засіданні 11.02.2021 представник відповідача підтримав клопотання про визнання доказів недопустимими.

Суд постановив протокольну ухвалу від 11.02.2021 про залишення без розгляду клопотання відповідача про визнання доказів недопустимими, з огляду на те, що дослідження доказів здійснюється судом на стадії розгляду справи по суті та вирішення питання щодо допустимості доказів належить до компетенції суду, а не за клопотанням сторони у справі.

Також суд постановив протокольну ухвалу від 11.02.2021 про залишення без розгляду на підставі ст.118 ГПК України пояснень позивача по застрахованих особам щодо яких відповідачем подані заперечення, оскільки останні є за своєю суттю заявою про зменшення позовних вимог, що заявлена із пропуском встановленого ст.46 ГПК України строку.

Присутній у судовому засіданні 11.02.2021 представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.02.2021 надав пояснення по суті заперечень, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 11.02.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.11.2014 між Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП" (агент) був укладений договір № 65-К про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14 (№ SGU-VUSO-06/11/14), далі - договір, відповідно до умов якого страховик доручає, а агент приймає на себе зобов`язання по наданню послуг з організації сервісного та медичного обслуговування при настанні страхових випадків на території України та за кордоном за договором укладеним між страхувальниками та страховиком відповідно до законодавства України та Закону України "Про страхування", в яких визначено перелік послуг та умов, які отримає застрахована особа в межах та у термін дії договору згідно відповідних Правил - додаток № 3 до даного Договору. Послуги агента включають формування, обслуговування та зберігання протягом 1 (одного) року реєстру звернень застрахованих осіб, ведення документації, організація та контроль обміну інформацією, надання послуг цілодобової диспетчерської служби згідно умов договору та програми страхування.

У Розділі 12 договору про надання послуг сторони визначили, що додатками до цього договору є: Сервісна винагорода агента (додаток 1), Акт прийому передачі послуг (Додаток 2), Правила страхування, Програми страхування (додаток 3), Зразок страхового полісу (Додаток 4) та Контакти Сторін (додаток 5).

Додатковою угодою № 1 від 11 березня 2015 року до договору про надання послуг були внесені зміни, а саме: викладено Розділ 6 у новій редакції.

Додатковою угодою № 2 від 01 жовтня 2015 року до договору про надання послуг були внесені зміни, а саме: викладено у новій редакції додаток 1 до договору.

Додатковою угодою № 3 від 01 жовтня 2015 року до Договору про надання асистанських послуг були внесені зміни, а саме: викладено у новій редакції Розділи 6,12 до Договору.

Відповідно до п. 6.1 договору (у редакції додаткової угоди №3 від 01.10.2015), за виконання Агентом своїх обов`язків, згідно з цим Договором, Страховик зобов`язаний виплачувати Агенту винагороду за кожний врегульований Агентом страховий випадок.

Відповідно до п. 6.4. договору (у редакції додаткової угоди №3 від 01.10.2015), сплата страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені Агентом кореспондентам і підрядникам, тобто медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам здійснюються наступним чином: звітним періодом за договором є декади: з 01 по 10 число, з 11 по 20 число, з 21 по останнє число кожного календарного місяця дії договору (п.6.4.1).

Позивач зазначає, що 13.11.2015, 23.11.2015 та 01.12.2015 до ПрАТ "СК "ВУСО" було направлено звіти запланованих збитків №11з, № 11/2з, №11/3з у яких зазначались страхові випадки, які стались із застрахованими особами та сервісна винагорода ТОВ "САВІТАР ГРУП" за організацію надання медичної допомоги застрахованим особам, разом із актами 11з, № 11/2з, №11/3з та рахунками: № 644 від 13.11.2015 на сплату відшкодування медичних витрат на суму 114576,69 грн, № 679 від 23.11.2015 на сплату відшкодування медичних витрат на суму 59961,64 грн, № 701 від 01.12.2015 на сплату відшкодування медичних витрат на суму 77591,52 грн (зазначені документи направлялися електронною поштою). Вище зазначені рахунки відповідач не оплатив.

Позивач зазначає, що у подальшому, після отримання усіх необхідних документів відносно страхових випадків, які були включені до звітів запланованих збитків № 11з, 11/2з, 11/3з, на адресу ПрАТ "СК "ВУСО" було сформовано та направлено акти врегульованих збитків по застрахованим особам від 13.09.2017 за № 11/3в , 18.09.2017 року за № 11/4в та 21.09.2017 року № 11/5в (зазначені документи направлялися електронною поштою). Рахунки №687, 697/1,705, 705/1, 718 та 718/1, які були виставлені разом із звітами врегульованих збитків відповідач не сплатив.

20.03.2018 до ТОВ "САВІТАР ГРУП" звернувся з претензією підрядник Savitar Group LTD з яким у ТОВ "САВІТАР ГРУП" було укладено договір № 10-06/14-М від 10.06.2014 для виконання умов договору № 65-К від 11.11.2014. У своїй претензії підрядник просив погасити заборгованість, яка виникла перед ним, у зв`язку із тим, що він розрахувався із підрядниками за організацію та надання медичної допомоги Застрахованим особам ПрАТ "СК "ВУСО". На підтвердження остаточного розрахунку було надано перелік Застрахованих осіб із зазначенням вартості медичних послуг, бухгалтерську документацію та підтвердження від підрядників про отримання коштів.

У період з 04.04.2018 - 13.07.2018 позивач здійснив розрахунок із підрядниками за організацію та надання медичної допомоги застрахованим особам ПрАТ "СК "ВУСО", що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про виконання операцій з купівлі валюти, платіжними дорученнями про здійснення валютного переказу.

19.07.2018 року позивач направив на адресу відповідача наступні документи: звіт врегульованих збитків №11/3 в, рахунок № 1104 на оплату на суму 27407,33 грн (медичні витрати), первинні документи щодо страхових подій, які стались з Застрахованими особами ПрАТ "СК "ВУСО", рахунок на оплату сервісної винагороди №1104/1 від 04.04.2018 на суму 868,87 грн (сервісна винагорода агента); звіт врегульованих збитків №11/4в, рахунок № 1105 на оплату на суму 438 265,50 грн (медичні витрати), первинні документи щодо страхових подій, які стались з Застрахованими особами ПрАТ "СК "ВУСО", рахунок на оплату сервісної винагороди № 1105/1 від 05.07.2018 р. на суму 84 654,73 грн (сервісна винагорода агента); звіт врегульованих збитків №11/5в, рахунок № 1113 на оплату на суму 169700,54 (медичні витрати), первинні документи щодо страхових подій, які стались з Застрахованими особами ПрАТ "СК "ВУСО", рахунок на оплату сервісної винагороди №1113/1 від 13.07.2018 р. на суму 17074,49 грн (сервісна винагорода агента).

Загальна сума медичних витрат на лікування застрахованих осіб згідно актів врегульованих збитків становить 635373,37 грн (27407, 33 +438265,50 + 169700,54); загальна сума сервісної винагороди агента за врегулювання страхових випадків, які сталися із Застрахованими особами ПрАТ "СК "ВУСО" становить 102598,09 грн (868,87, 84654,73 +17074,49).

01.02.2019 ТОВ "САВІТАР ГРУП" направило ПрАТ "СК "ВУСО" претензію з вимогою погасити збитки, які зазнало ТОВ "САВІТАР ГРУП" у зв`язку із настанням страхових випадків із застрахованими особами ПрАТ "СК "ВУСО" та направило акт врегульованих збитків № 11/3в від 04.04.2018, рахунок № 1104, рахунок на оплату сервісної винагороди № 1104/1 від 04.04.2018, акт врегульованих збитків № 11/4в від 05.07.2018, рахунок №1105, рахунок на оплату сервісної винагороди №1005/1, акт врегульованих збитків №11/5в від 13.07.2018, рахунок №1113 від 13.07.2018, рахунок на оплату сервісної винагороди № 1113/1 від 13.07.2018, документи на підтвердження здійснених оплат, пакети документів по страховим випадкам до актів врегулювання збитків та реєстр пакетів документів по страховим випадкам.

У відповідь на претензію від 26.02.2019 відповідач відмовив позивачу у відшкодуванні медичних витрат та сервісної винагороди.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що оскільки акт врегульованих збитків з рахунками та претензією від 14.02.2019 відповідач отримав 22.02.2019, то згідно із п.6.5.4 договору (у редакції додаткової угоди №3) відшкодування медичних витрат та сервісної винагороди мало бути здійснено відповідачем у строк до 01.03.2019.

Посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язань за договором №65-К від 11.11.2014 зі сплати відшкодуванні медичних витрат та сервісної винагороди, нарахованих згідно із актами врегульованих збитків № 11/3в від 04.04.2018, № 11/4в №11/4в від 05.07.2018, №11/5в від 13.07.2018, складеними на підставі договору по страховим випадкам за листопад 2015 року, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 635373,37 грн - витрат на медичне обслуговування, 102598,09 грн - сервісної винагороди, а також нарахованих у зв`язку із прострочення виконання грошового зобов`язання 29122,82 грн - інфляційних нарахувань та 32654,53 грн - 3 % річних, нарахованих позивачем за загальний період з 01.03.2019 по 20.08.2020.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, 2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.3.3 договору, для реалізації зобов`язань, перерахованих в п. 3.1 (медична підтримка), п. 3.2 (сприяння впродовж поїздок) агент має право на залучення третіх осіб (медичні установи, транспортні компанії, організації, що реалізують медичні препарати та товари медичного призначення, бюро, що надають послуги перекладачів, кур`єрські служби і юридичні компанії, тощо). Агент від свого імені укладає договори з третіми особами, надає гарантійні листи та проводить оплату послуг і медичних препаратів третім особам в разі їх залучення до процесу врегулювання страхових випадків з метою попередження затримки в наданні необхідного, з медичної точки зору, лікування або транспортування застрахованої особи.

Згідно з п.5.1.2 та 5.1.3 договору страховик зобов`язаний: проводити оплату сервісної винагороди агента; відшкодовувати витрати агента на оплату послуг третіх осіб наданих у відповідності до п. 3.3, а також витрати при оплаті банківської комісії та комісії за виконання функцій агента валютного контролю відповідно до наданих агентом рахунків.

За змістом ст.8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Як підтверджено матеріалами справи, 01.02.2019 ТОВ "САВІТАР ГРУП" направило ПрАТ "СК "ВУСО" претензію з вимогою погасити збитки, які зазнало ТОВ "САВІТАР ГРУП" у зв`язку із настанням страхових випадків із застрахованими особами ПрАТ "СК "ВУСО" та направило акт врегульованих збитків № 11/3в від 04.04.2018, рахунок № 1104, рахунок на оплату сервісної винагороди № 1104/1 від 04.04.2018, акт врегульованих збитків № 11/4в від 05.07.2018, рахунок №1105, рахунок на оплату сервісної винагороди №1005/1, акт врегульованих збитків №11/5в від 13.07.2018, рахунок №1113 від 13.07.2018, рахунок на оплату сервісної винагороди № 1113/1 від 13.07.2018, документи на підтвердження здійснених оплат, пакети документів по страховим випадкам до актів врегулювання збитків та реєстр пакетів документів по страховим випадкам.

Розділом 6 "Розрахунки сторін" (в редакції додаткової угоди № 3 від 01.10.2015 до договору) сторонами погоджено порядок розрахунків за договором.

За виконання агентом своїх обов`язків, згідно з договором, страховик зобов`язаний виплачувати агенту винагороду за кожний врегульований агентом страховий випадок (СВ) у розмірах, вказаних в додатку № 1 до договору (п.6.1. договору).

До 05 числа місяця, наступного за звітним, агент складає акт виконаних робіт за формою, вказаною у додатку 2 до договору, і направляє його страховику електронною поштою (для погодження і підписання), разом із рахунком на оплату винагороди агента (п.6.3.1 договору).

Згідно із п.6.3.2 договору протягом 5 робочих днів з дати отримання документів, вказаних у п.6.3.1 договору, страховик повинен підписати акт виконаних робіт і направити його агенту засобами звичайної і електронної пошти, а також, протягом того ж строку, сплатити суму винагороди агента, або за допомогою засобів електронного зв`язку надати мотивовані заперечення щодо змісту цього акту.

За змістом пункту 6.4.1 договору сплата страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені агентом кореспондентам і підрядникам, тобто медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків, здійснюються наступним чином: звітним періодом за договором є декади: з 01 по 10 число, з 11 по 20 число, з 21 по останнє число кожного календарного місяця дії договору.

Протягом 3 робочих днів з дати закінчення чергової декади, агент складає і направляє страховику акт заявлених збитків за формою, вказаною у додатку 3 до договору. У такому акті зазначаються страхові випадки, що стались з конкретними застрахованими особами протягом звітної декади, а також вказуються орієнтовні суми вартості послуг, наданих цим особам, та які підлягають відшкодуванню страховиком (п.6.5.1 договору).

Протягом 5 робочих днів з дати отримання страховиком акта заявлених збитків, страховик погоджує і підписує цей документ, а також на свій розсуд, протягом того ж строку перераховує агенту попередню оплату вартості послуг, вказаної в акті у розмірі до 100% загальної суми зазначеної в акті (п.6.5.2).

По мірі отримання агентом від підрядників і кореспондентів повних пакетів документів, пов`язаних з остаточними розрахунками та конкретними страховими випадками (повні пакети), агент вносить відповідні відомості в акти врегульованих збитків (виконаних робіт), які складаються за формою, вказаної в додатку 4 до договору, і направляються страховику у строки, визначені п. 6.5.1 договору разом з актами заявлених збитків (п.6.6.1 договору).

До актів врегульованих збитків (виконаних робіт) у складі повних пакетів, агент додає рахунки на сплату вартості фактично наданих послуг, за вирахуванням сум, визначених у розрізі конкретних застрахованих осіб в акті заявлених збитків і фактично сплачених страховиком згідно п. 6.5 Договору (п.6.6.2 договору).

Акт врегульованих збитків (виконаних робіт) погоджується і підписується страховиком протягом 5 робочих днів з моменту отримання цього акту від агента (п.6.6.3 договору).

Сплата страховиком сум в іноземній валюті, вказаних у рахунках до акту врегульованих збитків, проводиться у гривнях за схемою, вказаною у пунктах 6.5.4, 6.5.5 цього договору (п. 6.6.4 договору № 2).

Згідно з п. 6.6.5 договору № 2, якщо в рамках часткової сплати послуг, наданих конкретній застрахованій особі, за актом заявлених збитків була зарахована певна сума С1 в іноземній валюті, а потім подія, яка настала із застрахованою особою, не була визнана страховиком у якості страхового випадку або фактична вартість послуг, наданих цій особі, є меншою, ніж сума, сплачена і зарахована щодо вказаної особи згідно акту заявлених збитків, то, згідно акту врегульованих збитків, в якому вказано про цей факт, сума коштів, що має бути сплачена страховиком, повинна бути зменшена на суму С1 (або на суму перевищення С1 понад розмір вартості послуг, фактично наданих вказаній застрахованій особі).

Враховуючи п.6.6.4, 6.5.5, 6.5.2. договору (у редакції додаткової угоди №3), відповідач має виконати свої зобов`язання, щодо оплати (строк виконання зобов`язань) протягом п`ять днів після отримання медичної документації разом із рахунками та актом врегульованих збитків.

Як встановлено судом вище повний пакет документів позивач направив відповідачу 01.02.2019 (отримано відповідачем 22.02.2019). Отже, відповідач мав здійснити оплату наданих позивачем послуг у строк до 01.03.2019.

Надавши оцінку запереченням відповідача, наданим сторонами у матеріали справи доказам, обставинам, на які позивач посилається в обґрунтування заявлених вимог, суд зазначає наступне.

У пункті 2.1. договору, "застрахована особа" - особа, дані про яку передані страховиком агенту належним чином (так як обумовлено договором), на підставі укладених страховиком договорів страхування, асистанське обслуговування яких здійснюється агентом в порядку, встановленому договором.

Зразок полісу прямо передбачений у договорі (додаток №7) в якому серед іншого, вказано порядок дій застрахованої особи у разі настання страхового випадку (п. 1.1.1) - звернення до асистуючої компанії Savitar Group.

Положення договору не містить жодних застережень хто і яким чином має передати агенту згаданий поліс.

У пункті 4.3 договору вказано, що агент проводить ідентифікацію договору страхування, попередньо визначає ознаки страхового випадку на основі умов договору/програми страхування страховика та проводить оцінку правомірності звернення застрахованої особи.

Отже, поліс передається агенту застрахованою особою, оскільки будь-якої вказівки, що поліс передається агенту страховиком у договорі не міститься.

Згідно п.1.1 договору, який визначає першу істотну умову договору - його предмет вказано, що агент приймає на себе зобов`язання по наданню послуг з організації сервісного та медичного обслуговування при настанні із застрахованими особами подій за полісами, які укладено між страхувальниками та страховиком.

Відповідно до п. 3 договору агент зобов`язується надавати послуги передбачені договором/ програмою страхування при зверненні застрахованої особи або її представника.

За змістом п.п. 4.1, 4.2, 4.3 договору послуги надаються на підставі звернення застрахованої особи після перевірки ідентифікації поліса та підтвердження правомірності звернення застрахованої особи за наданням послуг.

Тобто, за умовами договору підставою для надання послуг є: настання обставин, що можуть кваліфікуватись як страховий випадок; звернення застрахованої особи до агента; підтвердження факту валідності полісу та визнання особи застрахованою страховиком.

Як передбачено п. 4.4. договору, що при зверненні застрахованої особи, агент забезпечує організацію надання застрахованій особі необхідних послуг згідно умов договору/програми страхування (за умови, якщо агенту дана інформація надана страховиком). При невідповідності звернення застрахованої особи умовам договору/програми страхування, агент відмовляє застрахованій особі в наданні послуг, пояснюючи причину відмови та залишаючи за застрахованою особою право отримання послуг за власний рахунок. У випадку відмови в організації надання послуг застрахованій особі, агент зобов`язаний в найкоротші строки сповістити про це страховика будь-яким доступним засобом зв`язку.

Тобто, у наведеному пункті йдеться не про загальні підстави надання послуг, а випадок, коли для встановлення правомірності звернення застрахованої особи позивачу необхідно отримати додаткову інформацію від страховика.

З аналізу умов згаданого пункту можна дійти висновку, що мова йде не про передачу особи на асистанське обслуговування, а про передачу певної інформації (не полісу), щодо умов конкретного полісу, яка додатково надається агенту.

Окрім того, страховик здійснює оформлення полісу, у той час як позивач у відповідності до умов договору здійснює лише ідентифікацію полісу та проводить оцінку правомірності звернення застрахованої особи.

Також положеннями п. 4.4 договору передбачено необхідність відмови у наданні послуг, якщо звернення застрахованої особи не відповідає умовам договору/ програми страхування, а не переданої додатково інформації.

За умовами п. 5.4.2 договору визначено право агента на свій розсуд та без будь-якого узгодження із страховиком визначати, чи є звернення клієнта страховим випадком, визначати способи надання послуг клієнту та приймати рішення по оплаті послуг по відношенню до тих страхових випадків, де обсяг зовнішніх витрат, відповідно до попередньої оцінки агента, не перевищує суму 2 000,00 грн. або еквівалентну 200 євро.

Крім цього, в Акті виконаних робіт за Договором (п. 1.2 додатку № 2 до договору) містяться дані щодо звернень застрахованих осіб до агента за звітний місяць, при цьому жодних вимог про необхідність зазначати дату передачі особи на асистанське обслуговування від страховика агенту не встановлено.

Положення розділу 6 договору, який визначає у тому числі перелік документів, що є підставою для оплати наданих послуг також не містить умов про необхідність надання страховику доказів передачі осіб на асистанське обслуговування.

Разом з тим матеріали справи містять медичну документація та поліси застрахованих осіб, у зв`язку із настанням страхових випадків з якими (застрахованими особами) позивачем заявлені позовні вимоги за актами врегульованих збитків № 11/3в від 04.04.2018, № 11/4в від 05.07.2018, №11/5в від 13.07.2018.

Наведена вище позиція узгоджується із судовою практикою, зокрема, у постанові Верховного Суду від 28.01.2020 у справі №910/16106/17, від 14.08.2018 у справі №910/9397/17.

З урахуванням наведеного суд вважає необґрунтованими доводи відповідача, що застраховані особи вказані у актах врегульованих збитків № 11/3в від 04.04.2018, № 11/4в від 05.07.2018, №11/5в від 13.07.2018 не є застрахованими особами ПрАТ "СК "ВУСО".

Разом з тим, дослідивши надані позивачем у матеріали справи медичну документацію, документів щодо здійснених витрат позивача, суд дійшов висновку, що сума відшкодування медичних витрат згідно із актами врегульованих збитків № 11/3в від 04.04.2018, № 11/4в від 05.07.2018, №11/5в від 13.07.2018 має бути зменшена по застрахованим особам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки пам`ятки застрахованих осіб є нечитабельними ( ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ), медична документація видана на ім`я іншої застрахованої особи ( ОСОБА_1 ) та пам`ятка застрахованої особи відсутня ( ОСОБА_2 ), а саме на суму 12984,22 грн медичних витрат та 3098,23 грн агентської винагороди.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Ураховуючи викладене вище, оскільки матеріалами справи підтверджується невиконане зобов`язання за договором у сумі 622389,15 грн - витрат на медичне обслуговування (635373,37 - 12984,22) та 99499,86 грн (102598,09-3098,23) - сервісної винагороди.

З приводу посилань відповідача на встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 22.10.2018 у справі № 910/17261/16 обставини розірвання договору з 30.06.2016, суд не приймає до уваги, оскільки розірвання договору з червня 2016 року не нівелює обов`язку відповідача оплатити надані позивачем у листопаді 2015 року асистанські послуги за цим договором.

За змістом ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як письмові, речові та електронні докази.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Оцінюючи всі представлені сторонами до матеріалів справи докази у сукупності, виходячи з наведених вище приписів процесуального закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення витрат на медичне обслуговування у сумі 622389,15 грн та сервісної винагороди у сумі 99499,86 грн, у зв`язку із чим позовні вимоги у цій частині суд задовольняє частково.

Згідно із ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 29122,82 грн - інфляційних нарахувань та 32654,53 грн - 3 % річних, нарахованих позивачем за загальний період з 01.03.2019 по 20.08.2020.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пп. 3.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Тобто, базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 по справі № 910/13071/19 роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Оскільки судом встановлено, що граничним днем оплати відповідачем наданих позивачем послуг є 01.03.2019, то нарахування 3% річних та інфляційних втрат слід здійснювати з 02.03.2019 та на суму заборгованості 721889,01 грн (622389,15 грн + 99499,86).

За перерахунком суду інфляційні втрати становлять 26987,40 грн та 3% річних - 31883,57 грн, у зв`язку із чим позовні вимоги у цій частині суд задовольняє частково.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вище наведене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129-130, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" (03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ КАЗИМИРА МАЛЕВИЧА, будинок 31, ідентифікаційний код 31650052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САВІТАР ГРУП" (03142, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВАСИЛЯ СТУСА, будинок 35/37, ідентифікаційний код 38205255) витрати на медичне обслуговування у сумі 622389,15 грн, сервісну винагороду у сумі 99499,86 грн, інфляційні нарахування у сумі 26987,40 грн, 3% річних у сумі 31883,57 грн та судовий збір у сумі 11711,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 22.02.2021.

Суддя С. О. Турчин