ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 лютого 2021 року Справа № 903/723/20

за позовом: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежності 108", м. Ковель

до відповідача: Ковельської міської ради, м. Ковель

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ковель Центральний, м. Ковель

про визнання недійсними рішень

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Коритан Л. Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з,

від відповідача: Ваврищук А.А., довіреність № 19.07/5 від 08.01.2020

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: н/з,

Суть спору: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежності 108" звернулось до господарського суду з позовом до Ковельської міської ради про визнання недійсними рішення Ковельської міської ради від 23.06.2016 року №11/32 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок в постійне користування РЖКП-1 та РЖКП-2", в частині затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в постійне користування РЖКП-1 площею 1044 кв.м. по вул. Незалежності, 108, та рішення Ковельської міської ради від 23.02.2017 року №20/34 "Про надання земельної ділянки ОСББ "Ковель Центральний" зі змінами, внесеними рішенням Ковельської міської ради від 28.09.2017 року №29/22 "Про внесення змін до рішень міської ради".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вищезазначені рішення Ковельської міської ради були прийняті з порушенням чинних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини, що виникли між сторонами даного спору, що у свою чергу стало наслідком незаконного вилучення із користування співвласників земельної ділянки, яка становить 2/3 прибудинкової території та була виділена для обслуговування багатоквартирного будинку площею 3496 кв.м. за адресою: м. Ковель, вул. Незалежності, 108, на підставі генерального плану забудови та перебувала у фактичному користуванні у фактичному користуванні співвласників даного будинку з 1977 року, а відтак ці рішення слід визнати недійсними з часу їх прийняття.

Ухвалою суду від 19.10.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; залучено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ковель Центральний до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача; підготовче засідання призначено на 18.11.2020.

Ухвалою суду від 18.11.2020 повідомлено сторони та третю особу про те, що підготовче засідання відбудеться 09.12.2020.

04.12.2020 на адресу суду надійшла заява позивача про уточнення та збільшення позовних вимог, в якій позивач додатково просить суд визнати незаконним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Ковель міськрайонного управління у Ковельському районі та місті Ковелі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 05.03.2018, щодо реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0079; визнати незаконним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у м. Ковель міськрайонного управління у Ковельському районі та місті Ковелі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 05.03.2018, щодо реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0080, шляхом скасування запису у поземельній книзі щодо реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0080 та залучення в зв`язку з цим співвідповідача-Головне управління Держгеокадастру у Волинській області.

Судом на місці було постановлено не приймати вказану заяву до розгляду, оскільки неправомірно під виглядом уточнення та збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.12.2020 було повідомлено позивача про те, що підготовче засідання відбудеться 11.01.2021.

В судовому засіданні 11.01.2021 судом постановлено на місці закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, оголошено перерву до 19.01.2021.

У судовому засіданні 19.01.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні 19.01.2021 представники відповідача та третьої особи позов заперечили, просили відмовити у задоволенні позовних вимог. Додатково повідомили, що відповідач земельної ділянки не вилучав, оскільки розпорядився законно земельною ділянкою з врахуванням технічної документації із землеустрою, що належала до комунальної власності. Позивач посилається на генеральний план забудови двох будинків, а не їхнього будинку, крім того на земельній ділянці наявний ще один багатоповерховий житловий будинок, магазин і котельня.

19.01.2021 в судовому засіданні було оголошено перерву до 03.02.2021.

03.02.2021 в судовому засіданні було оголошено перерву до 10.02.2021.

10.02.2021 від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

10.02.2021 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю представника прибути в судове засідання.

10.02.20 21 в судове засідання представники позивача та третьої особи не прибули.

Суд залишив клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи без задоволення, оскільки явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою. Крім цього, представництво інтересів в суді не обмежене певним колом осіб, а надання додаткових пояснень та доказів по справі в господарському судочинстві не ставиться в залежність від явки уповноважених представників у судове засідання.

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, закінчення процесуальних строків розгляду справи, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору, -

встановив:

23.06.2016 Ковельська міська рада у рішенні № 11/32 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельних ділянок в постійне користування РЖКП-1 та РЖКП-2» вирішила затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надати в постійне користування Ремонтному житлово-комунальному підприємству №1 земельні ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку згідно з додатком 1 (а.с. 67).

Відповідно до акту приймання передачі житлового фонду Ремонтне житлово-комунальне підприємство №1 передало ОСББ «Ковель Центральний» прийняло технічний паспорт на будинок по вул. Незалежності, 108 та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, житловий будинок по вул. Незалежності, 108 (а.с. 51-52).

02 грудня 2017 року рішенням установчих зборів співвласників шляхом виділу з ОСББ «Ковель Центральний»(яке 19.01.2019 було скасовано) було створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежності 108» (далі - позивач), затверджено статут та обрано керівництво ОСББ (а.с. 24-26).

Цим же рішенням було вирішено питання щодо прийняття багатоквартирного житлового будинку по вул. Незалежності, 108 у м. Ковелі на баланс ОСББ.

23.02.2017 рішенням Ковельської міської ради № 20/34 «Про надання ОСББ Ковель Центральний» було надано Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Ковель Центральний» безоплатно у приватну власність земельні ділянки площею 1494 кв. м. по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 0:01:002:0085) та площею 1044 кв. м. по АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:002:0084) для обслуговування багатоквартирних житлових будинків.

08 жовтня 2018 року відомості про створення ОСББ «Незалежності 108» були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно протоколу загальних зборів ОСББ «Незалежності 108» від 19 січня 2019 року № 2 будинок позивачем було взято в управління. Скасовано прийняте рішення №1 від 02.12.2017 про взяття будинку на баланс. (а.с.53).

13 січня 2020 року голова ОСББ «Незалежності 108» Бабенко Н.О. звернулась до начальника Ковельського РЖКП № 1 Солов`янчука В.С. із заявою, у якій з-поміж іншого просила надати інформацію щодо площі прибудинкової території (земельної ділянки), яка була закладена в тариф на прибирання з 2005 року по 2008 рік. Крім того, голова ОСББ «Незалежності 108» просила надати належним чином завірений акт прийому-передачі житлового фонду за адресою: вул. Незалежності, 108 (а.с. 45).

На вказану вище заяву листом від 31 січня 2020 року № 88 начальник Ковельського РЖКП № 1 Солов`янчук В.С. надіслав належним чином завірений акт приймання- передачі житлового фонду за адресою: м. Ковель, вул. Незалежності, 108. Поряд з тим ОСОБА_1 у листі повідомив, що інформація по площі прибирання прибудинкової території (земельної ділянки) за період з 2005 року по 2008 рік в РЖКП-1 не збереглася (а.с. 50-52).

23 січня 2020 року головою ОСББ «Ковель Центральний» Жуком О.О. та головою новоствореного ОСББ «Незалежності 108» Бабенко Н.О. було складено акт приймання-передачі житлового фонду і земельної ділянки в результаті реорганізації ОСББ «Ковель Центральний» та фінансові зобов`язання між новоутвореним шляхом виділу, ОСББ «Незалежності 108» із ОСББ «Ковель Центральний» (а.с. 46-49). Відповідно до акту прибудинкова територія, загальна площа приватизованої земельної ділянки - 1044 кв. м., яка згідно технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, розташованого в м. Ковель, вул. Незалежності, 108, становить: № 1 площею 1030 кв. м., № 2 площею 14 кв. м.

20 вересня 2019 року листом № 1309/3.22/2-19 виконавчий комітет Ковельської міської ради у відповідь на звернення голови ОСББ «Незалежності 108» щодо питання землекористування повідомив, що на момент формування земельної ділянки площею 1044 кв. м. по вул. Незалежності, 108 для обслуговування багатоквартирного житлового будинку балансоутримувачем та управителем даного будинку було ремонтне житлово-комунальне підприємство № 1 і розпорядником землі біля будинку для його обслуговування було саме дане підприємство. Формування земельної ділянки площею 1044 кв. м. було проведено на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з дотриманням нормативно-правових актів, генерального плану та іншої містобудівної документації і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель. Дана технічна документація із землеустрою була затверджена рішенням Ковельської міської ради № 11/32 від 23.06.2016 і земельна ділянка площею 1044 кв. м. була передана у постійне користування ремонтному житлово-комунальному підприємству №1 для обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул. Незалежності, 108.

У відповідь на заяву голови ОСББ «Незалежності 108» від 30.01.2020 року про надання інформації щодо цільового призначення земельної ділянки, прилеглої до прибудинкової території по вул. Незалежності, 108, та можливості її отримання у приватну власність, виконавчий комітет Ковельської міської ради листом від 10.02.2020 року № 348/3.15/2-20 повідомив, що «згідно державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0085 по вул. Незалежності, 108, а саме: прибудинкова територія площею 1044 кв. м. перебуває у приватній власності ОСББ «Ковель Центральний» для обслуговування багатоквартирного житлового будинку, а не у ОСББ «Незалежності, 108». А тому, ставити питання про можливість отримання земельної ділянки, прилеглої до прибудинкової території, що перебуває у приватній власності ОСББ «Ковель Центральний», для мешканців будинку №108 ОСББ «Незалежності, 103» є некоректно та безпідставно.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Частина 1 статі 16 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із пунктом 10 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно із частиною 1 статті 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна, визнається судом незаконним та скасовується.

Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно із пунктом "г" частини 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначений спосіб, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права на земельну ділянку.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 914/1521/17.

В даному випадку, судом встановлено, що ні право власності, ні право користування позивача спірною земельною ділянкою стосовно якої прийнято оспорюване рішення міської ради не доведені належними доказами у справі. Отже позивачем не обґрунтовано порушення прав та інтересів останнього через прийняття оспорюваного рішення відповідача.

Крім того, у позовній заяві позивач зазначає, що 23 січня 2020 року головою ОСББ «Ковель Центральний» Жуком О.О. та головою новоствореного ОСББ «Незалежності 108» Бабенко Н.О. було складено акт приймання-передачі житлового фонду та земельної ділянки. В акті зазначено, що при будинкова територія будинку становить 1044 кв.м. і складається з двох земельних ділянок площею 1030 кв.м. та 14 кв.м. Натомість разом з актом було надано ряд документів на будинок, серед яких: генеральний план забудови 9-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку по вул. Леніна (на даний час вул. Незалежності 108), з якого вбачається, що площа земельної ділянки, яка виділялась цього будинку становить 3496 кв.м.

Генеральний план забудови 9-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку по вул. Леніна (на даний час вул. Незалежності 108) є планом забудови двох 9-ти поверхових будинків, двох магазинів і котельні, останнє відображено ж на самому генплані забудови, зокрема в експлікації генплану під номером 1, 2, 3, 4 та 5, ним не надається у користування чи у приватну власність земельна ділянка, статус земельної ділянки не змінюється. А отже твердження позивача, що саме із фактичного землекористування співвласників ОСББ «Незалежності 108» без будь-яких правових підстав, незаконно вибула частина земельної ділянки є безпідставними.

Щодо твердження позивача, що затвердження технічної документації із землеустрою та надання земельної ділянки по вул. Незалежності 108, кадастровий номер :01:002:0084, площею 1044 кв.м. є незаконним, таким, що прийняте всупереч правам та інтересам співвласників багатоквартирного будинку суд зазначає таке.

В обґрунтування вищенаведеного, позивач посилається на недотримання Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Зокрема стверджує, що не дотримано пунктів 2.3 та 2.4 Інструкції, оскільки не враховано, що згідно генерального плану забудови 9-ти поверхового багатоквартирного будинку по вул. Леніна (на даний час вул. Незалежності 108) площа земельної ділянки, яка була виділена під будівництво будинку та власне при будинкову територію, становила 3496 кв.м., а не 1044 кв.м.

Суд звертає увагу, що генеральний план забудови 9-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку по вул. Леніна (на даний час вул. Незалежності 108) насправді є планом забудови двох 9-ти поверхових будинків, двох магазинів та котельні, останнє відображено ж на самому генплані забудови, зокрема в експлікації генплану під номером 1, 2, 3, 4 та 5. А отже твердження позивача, що площа земельної ділянки, яка була виділена під будівництво будинку та власне при будинкову територію, становила 3496 кв.м., а не 1044 кв.м. не відповідає дійсності.

Щодо обґрунтування позивачем тверджень про порушення вимог чинного законодавства щодо прийняття рішення Ковельської міської ради «Про надання земельної ділянки ОСББ Ковель Центральний» № 20/34 від 23/02/2017 року, то 02 лютого 2017 року на ім`я Ковельського міського голови звернувся голова правління ОСББ «Ковель Центральний»(попередник позивача) з проханням розглянути дану заяву на сесії Ковельської міської ради та надати ОСББ «Ковель Центральний» у приватну власність земельні ділянки.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міста належить розпорядження землями територіальної громади.

Враховуючи вищенаведене, Ковельська міська рада в межах власних повноважень на підставі заяви голови правління ОСББ «Ковель Центральний», вирішила надати ОСББ «Ковель Центральний» земельні ділянки у приватну власність для обслуговування багатоквартирних будинків.

Щодо повноважень голови правління ОСББ «Ковель Центральний» на подання заяви про надання земельних ділянок у приватну власність, які позивач ставить під сумнів мотивуючи це тим, що вирішення питання користування земельною ділянкою не належить до компетенції голови правління ОСББ «Ковель Центральний», відповідно до пункту 16 Розділу 3 Статуту ОСББ «Ковель Центральний», а відтак дане питання входить до виключної компетенції співвласників житлового будинку і вирішується на загальних зборах, суд зазначає таке.

Згідно пункту 3 Розділу 3 Статуту ОСББ «Ковель Центральний» до компетенції загальних зборів належить питання щодо використання спільного майна, а на час звернення голови правління ОСББ «Ковель Центральний» до Ковельської міської ради у їхній власності ніколи і не перебувала земельна ділянка площею площею 3496 кв.м., тому права не могли бути порушені. Якраз після такого звернення у ОСББ «Ковель Центральний» виникло право власності на земельну ділянку площею 1044 кв.м., за наслідками прийняття рішення Ковельської міської ради від 23.02.2017 року №20/34 "Про надання земельної ділянки ОСББ "Ковель Центральний" зі змінами, внесеними рішенням Ковельської міської ради від 28.09.2017 року №29/22 "Про внесення змін до рішень міської ради".

Зазначена позивачем земельна ділянка площею 3496 кв.м. ніколи не виділялась ОСББ «Ковель Центральний» на праві власності, перебувала у комунальній власності Ковельської міської ради(відповідача) і якраз за наслідками такого звернення, на підставі рішення Ковельської міської ради від 23.02.2017 року №20/34 "Про надання земельної ділянки ОСББ "Ковель Центральний" зі змінами, внесеними рішенням Ковельської міської ради від 28.09.2017 року №29/22 "Про внесення змін до рішень міської ради" була набута ними у власність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, суд зауважує, що при наданні оцінки доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на викладене, враховуючи, відсутність у позивача будь-яких матеріально-правових підстав заявляти про право на земельну ділянку площею 3496 кв.м., про порушення такого права, у тому числі шляхом оспорювання рішень Ковельської міської ради, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову через необґрунтованість та безпідставність.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача у зв`язку із відмовою у задоволенні позову.

Керуючись ст.73-79, 86, 129,185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

у задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Незалежності 108", до Ковельської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Ковель Центральний про визнання недійсними рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 19.02.2021

Суддя А. С. Вороняк