ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"23" лютого 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/91/21

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали

за позовом Комунального неприбуткового підприємства «Тячівська районна лікаря», м. Тячів

до відповідача Приватного підприємства «Проектно-будівельна компанія «Євробуд», м. Мукачево

про стягнення 1905810,64 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача 1000000,00 грн неповернутого авансу, внесеного за виконання по Договору №203 від 04 вересня 2020 року. Крім суми боргу, позивачем також поставлено вимогу про стягнення 905810,64 грн неустойки, нарахованої на підставі п. 17.1.1 Договору. Позов заявлено з посиланням на статті 526, 530, 549, 875, 883, 1212 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 322 Господарського кодексу України.

При звернення із позовом заявником подано клопотання про відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення суду.

Позовна заява №49 від 12.02.2021 підлягає залишенню без руху відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, оскільки така подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 ГПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) сторін; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Всупереч наведеному подана на розгляд заява таких відомостей не містить. Так, позивачем невірно зазначено своє повне найменування, оскільки відповідно до відомостей з ЄДРПОУ таким є Комунальне некомерційне підприємство «Тячівська районна лікаря» Тячівської міської ради Закарпатської області. Заявником також не зазначено щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви та попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Крім того, згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копії документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації „Вимоги до оформлення документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: - зі слів «Згідно з оригіналом», - назви посади, - особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, - дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Подані ж позивачем копії документів, долучених до позовної заяви, не відповідають визначеним вище вимогам, відтак, не можуть вважатися належними доказами у справі.

Крім того, частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

В якості доказу направлення відповідачу копії позовної заяви позивачем до позовної заяви додано фіскальний чек про оплату рекомендованого листа на ім`я «Євробуд», однак такий поданий без опису вкладення, відтак, не може вважатися належним доказом в розумінні положень ГПК України. Наведене є також самостійною підставою для залишення позовної заяви без руху відповідно до ст. 174 ГПК України.

Також, при зверненні з позовом позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору. Посилаючись на те, що ремонтні роботи, які складають предмет спору (реконструкція першого поверху акушерсько-гінекологічного корпусу лікарні під спеціальне відділення невідкладної (екстреної) медичної допомоги) проводились не з ініціативи лікарні, а на виконання обов`язкового для лікарні розпорядження КМУ від 15 січня 2020 року № 23-р. і за рахунок державного бюджету, а витрати на судовий збір таким не передбачені, зважаючи на те, що позивач, будучи неприбутковою організацією і зіткнувшись з великими витратами, викликаними пандемією covid-19, знаходиться у винятково складних фінансових умовах і не має вільних коштів, просить відповідно ст.8 Закону України «Про судовий збір» відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

Положеннями ч. 1 ст. 164 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» врегульовано умови і порядок відстрочення сплати судового збору.

Перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати, наведений у частині першій статті 8 Закону України "Про судовий збір", є вичерпним.

За змістом частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці тощо.

Позивач- заявник не є суб`єктом звернення з клопотанням про відстрочення сплати судового збору на підставі наведеної норми, тому відсутні підстави для його задоволення.

Крім того, статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Під час розгляду зазначеного клопотання суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі „Пелевін проти України" та від 30.05.2013 року у справі „Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням підприємства, та відсутність у нього коштів для сплати судового збору не можуть вважатися безумовною підставою для звільнення від такої сплати або її відстрочення.

Такої позиції дотримується і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2019 в справі № 916/1371/18.

Враховуючи такий принцип, а також положення статті 5 Закону України „Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору чи відстрочення такої сплати.

За таких обставин, оскільки доводи та докази заявника в обґрунтування причин відстрочення йому сплати судового збору за подання вказаної заяви є недостатніми та непереконливими, у його задоволенні належить відмовити.

Враховуючи відмову у задоволенні клопотання про відстрочення судового збору, суд констатує, що позивачем не подано належних доказів судового збору за заявлений ним позов.

Так, відповідно до пункту 2 статті 4 Закону, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, належна до сплати сума за заявленими позовними вимогами складає 1905810,64*1,5%=28587,17 грн.

За приписами ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву № 49 від 12.02.2021 (Вх. № 02.3.1-05/101/21 від 17.02.2021)- залишити без руху.

2. Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Господарського суду Закарпатської області зазначених в мотивувальній частині даної ухвали доказів у строк не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що:

- в разі усунення недоліків позовної заяви в строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу;

- в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Звернути увагу заявнику, що:

- заяви та клопотання, які подаються до суду, повинні відповідати статтям 169-170 Господарського процесуального кодексу України.

- у випадку подання доказів до суду у всіх учасників справи існує обов`язок надіслання копій таких доказів усім іншим учасникам справи заздалегідь (частина 9 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

- Главою 6 Господарського процесуального кодексу України врегульовано поняття, обчислення, зупинення процесуальних строків, наслідки їх пропуску, а також підстави та порядок їх поновлення чи продовження.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Андрейчук Л.В.