ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р. Справа№ 910/13771/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Попікової О.В.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 22.02.2021,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Аграрного Фонду на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2020

у справі №910/13771/17 (суддя Усатенко І.В.)

за заявою Аграрного Фонду про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 за нововиявленими обставинами,

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Амос"

до Аграрного Фонду

про стягнення 2 129 089,02 грн,

за участі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 №910/13771/17 відмовлено в задоволенні заяви Аграрного фонду про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 у справі № 910/13771/17. Залишено рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 у справі №910/13771/17 в силі.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 у справі № 910/13771/17, місцевий господарський суд дійшов висновку, що зазначені заявником обставини не є нововиявленими обставинами, а є новими доказами та не можуть бути підставою для перегляду по суті винесеного рішення та його скасування, оскільки не містять всіх необхідних ознак, які передбачені ст. 320 ГПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Аграрний Фонд звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/13771/17 та задовольнити заяву Аграрного Фонду про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 за нововиявленими обставинами.

Разом з апеляційною скаргою подано клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного дослідження матеріалів справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2021 апеляційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді - Євсіков О.О., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 задоволено клопотання Аграрного Фонду про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 15.12.2020 у справі №911/2908/20. Відновлено Аграрному Фонду пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.12.2020 у справі №910/13771/17. Відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Закінчити проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 22.02.2021 о 16:40 год. Роз`яснити учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 12.02.2021. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 12.02.2021. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою. З урахуванням епідеміологічної ситуації в України, сторони можуть подати до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Амос" у відзиві зазначає, що оскаржена ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, прийнята з додержанням вимог матеріального та процесуального права, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Прокурор не скористався своїм правом, визначеним ч. 1 ст. 263 ГПК України, та не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що згідно з ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Явка представників сторін.

В судове засідання від 22.02.2021 з`явився представник позивача.

Відповідач та прокурор до судового засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема поштові повідомлення, згідно якого вбачається, що ухвалу суду було отримано представником відповідача за довіреністю завчасно - 01.02.2021, прокурором - 01.02.2021.

10.02.2021 через відділ документального забезпечення суду від Аграрного Фонду надійшло клопотання, у якому останній серед іншого просив здійснити розгляд справи без участі представника.

Колегією суддів враховано, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (з подальшими змінами) з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу з 12.03.2020 по 28.02.2021 на всій території України встановлено карантин та запроваджено обмежувальні заходи.

В той же час, за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання - 22.02.2021 - від учасників справи не надійшло заяв, клопотань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у цьому судовому засіданні.

Беручи до уваги те, що суд апеляційної інстанції не визнавав участь учасників справи обов`язковою, учасники належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, а також з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, необхідності забезпечення захисту здоров`я учасників судового процесу і співробітників суду та з урахуванням рекомендацій уповноважених суб`єктів щодо запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з огляду на наявність достатніх у матеріалах справи доказів для вирішення даної справи, колегія суддів дійшла до висновку про можливість здійснення апеляційного перегляду оскарженої ухвали за наявними матеріалами справи.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційній скарзі та у поясненнях, заслухавши думку представника позивача, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

15.08.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Амос" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Аграрного фонду про стягнення 2 129 089,02 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору складського зберігання цукру №1ц від 30.01.2014 не сплатив грошові кошти за надані позивачем послуги із складського зберігання цукру за період з 01.01.2017 по 30.06.2017, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 2 129 089,02 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 № 910/13771/17 позов задоволено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2017 апеляційну скаргу Аграрного фонду на рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 у справі № 910/13771/17 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 у справі № 910/13771/17 залишено без змін.

10.01.2018 Господарським судом міста Києва на виконання рішення суду видано наказ.

20.08.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Предметом перегляду є ухвала, постановлена судом першої інстанції за результатами розгляду заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленим обставинами.

Згідно з частиною першою статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 320 Господарського процесуального кодексу України, на який посилається заявник, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В обґрунтування існування нововиявлених обставин заявник зазначив, що на стадії апеляційного провадження у іншій господарській справі №910/15618/19 за позовом ТОВ "ВКФ "Амос" до Аграрного фонду про стягнення коштів за зберігання цукру по Договору складського зберігання цукру №1ц від 30.01.2014 на складах розташованих у м. Бровари Київської області, вул. Підприємницька, 22, Заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Н. Холодницьким було подано заяву про вступ у справу. До заяви про вступ у справу № 910/15618/19 додано протокол обшуку проведеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2016 у справі №757/9402/16-к у нежитлових приміщеннях, розташованих м. Бровари Київської області, вул. Підприємницька, 22, які належать ТОВ "ВКФ "Амос".

Заяву Офісу Генерального прокурора про вступ у справу з протоколом обшуку Аграрним фондом було отримано 22.07.2020.

З вищезгаданої заяви вбачається, що на підставі Ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2016 у справі №757/9402/16-к в нежитлових приміщеннях, розташованих у м. Бровари Київської області, вул. Підприємницька, 22, які належать ТОВ "ВКФ "Амос", з метою відшукання та вилучення речей, майна та документів, що мають значення для досудового розслідування та містять відомості, які можуть бути доказами під час досудового розслідування, в тому числі документів, цукру-піску, який належить Аграрному фонду - проведено обшук, який розпочався 14.03.2016 та неодноразово продовжувався: з 17.03.2016 по 18.05.2016, з 08.08.2017 по 15.09.2017, 14.02.2019, з 31.08.2019 по 18.09.2019, з 19.09.2019 по 01.10.2019, з 02.10.2019 по 13.10.2019.

При цьому, у документі під назвою "продовження протоколу обшуку від 13.10.2019", складеного ст. слідчим в ОВС ГПУ Субботіним В.О. та підписаним ст. оперуповноваженим ГУ БКОЗ СБУ, завідуючим складом ТОВ "ВКФ "Амос", представниками Аграрного фонду та ДП "Агрофонд-зерно", було зазначено, що під час проведення обшуку здійснювався перерахунок та відвантаження цукру, наявного у складських приміщеннях за адресою Київська обл., м. Бровари, вул. Підприємницька, 22. Відповідно до договорів купівлі-продажу активів №24 від 29.07.2019 ДП "Агрофонд-зерно" придбано - 18490,855 тон цукру-піску. Після відвантаження у повному обсязі наявного цукру встановлено, що фактично відвантажено 10 456,68 тонн цукру-піску, а нестача цукру складає 8 034,175 тон.

Як висновок, у заяві Офісу Генерального прокурора зазначено, що таким чином, у період з 14.03.2016 по 13.10.2019 цукор у нежитлових приміщеннях, розташованих у м. Бровари Київської області, вул. Підприємницька, 22, перебував під контролем працівників правоохоронного органу та не міг жодним чином вивозитися безконтрольно. За результатами обшуку встановлено нестачу цукру у розмірі 8 034,175 тонн, що виникла ще до 14.03.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 № 910/13771/17 позов ТОВ "ВКФ "АМОС" до Аграрного фонду задоволено повністю. По договору складського зберігання цукру №1ц від 30.01.2014, на складах розташованих у м. Бровари Київської області, вул. Підприємницька,22, за зберігання цукру-піску Аграрного фонду в кількості 28387,855 тонн в період з січня 2017 по червень 2017 року з Аграрного фонду стягнуто 2129089,02 грн боргу та 31936,34 грн судового збору.

Разом з тим, розмір нестачі цукру-піску, який був встановлений шляхом перерахунку цукру під час проведення обшуку в нежитлових приміщеннях ТОВ "ВКФ "АМОС" за адресою м. Бровари Київської області вул. Підприємницька, 22 становить 8 034,175 тонн і виникла ця нестача до проведення слідчої дії - обшуку, тобто до 14.03.2016.

Таким чином, встановлені обшуком факти нестачі цукру-піску Аграрного Фонду спростовують розрахунки позивача щодо кількості цукру-піску який зберігався у нього на складах в період з січня 2017 по червень 2018 року включно і свідчать про те, що даний період на складах ТОВ "ВКФ "АМОС" фактично зберігалось 20 353,680 тонн цукру.

Згідно п. 4.2. Договору складського зберігання цукру №1ц від 30.01.2014 тариф за надання послуг по зберіганню становить 12,50 грн за тонну в місяць з урахуванням ПДВ.

Збитки завдані Поклажодавцю втратами від псування та нестачі цукру, у разі неможливості їх відновлення відповідно до п. 3.6 цього Договору, відшкодовуються зберігачем у розмірі його первісної вартості. При цьому витрати із зберігання покладаються на Зберігача (п. 6.3. Договору складського зберігання цукру №1ц від 30.01.2014).

Заявник стверджує, що фактична кількість цукру-піску і розмір нестачі, які встановлені в ході проведення обшуку в нежитлових приміщеннях ТОВ "ВКФ АМОС", мають істотне значення для встановлення розміру заборгованості Аграрного фонду за надані ТОВ "ВКФ "АМОС" послуги зберігання цукру у спірний період по якому прийнято рішення Господарського суду міста Києва по справі №910/13771/17, який за підрахунками Аграрного фонду складає 1 526 526,08 грн.

На переконання заявника, розгляд заяви про перегляд рішення Господарського суду Києва від 26.10.2017 №910/13771/17 за нововиявленими обставинами дозволить повною мірою захистити та відновити порушені права держави в особі Аграрного фонду та попередить незаконне стягнення бюджетних коштів на користь зберігача, який допустив втрату державного майна в особливо великих розмірах.

В додаткових поясненнях заявник більш детально описує правовідносини між сторонами в рамках договору зберігання та обґрунтовує строк подачі заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

За таких обставин, при зверненні до суду з заявою в порядку глави 3 Господарського процесуального кодексу України заявником повинно бути доведено наявність підстав, встановлених статтею 320 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, переглядаючи судове рішення за нововиявленими обставинами, суд повинен в першу чергу встановити наявність тих фактичних даних, існування яких може істотно вплинути на встановлені під час первісного розгляду справи обставини, та дослідити чим засвідчується існування цих фактичних даних.

Крім того господарський суд виходить з того, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

При розгляду заяви суд враховує, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пп. 27 - 34 рішення Суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Отже, необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, відповідачем для підтвердження факту нововиявленої осбавини, а саме нестачі цукру у розмірі 8034,175 тонн, було подано документ під назвою "продовження протоколу обшуку", датований 13.10.2019.

Колегія суддів, враховуючи дату складення проколу обшуку, вважає, що суд першої інстанції надав вірну правову оцінку вказаному документу, з посиланням на те, що даний документ є саме новим доказом у даній справі, оскільки на момент прийняття рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 № 910/13771/17 зазначеного протоколу обшуку, який підтверджує факт нестачі цукру на складах ТОВ "ВКФ "Амос" у кількості 8034,175 тонн, ще не існувало.

В контексті викладеного суд зазначає, що дана обставина є такою, що виникла після ухвалення судового рішення, тобто є саме новою обставиною по даній справі і може бути підставою для пред`явлення нової позовної вимоги зі сторони відповідача до позивача.

Під час розгляду даної справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 стягнуто з відповідача на користь позивача 2 129 089,02 грн за зберігання 28387,855 тонн цукру. У рішенні суд дійшов висновку про надання позивачем послуг по зберіганню на вказану суму відповідно до листа Аграрного фонду щодо проданих об`ємів цукру з складських приміщень ТОВ "ВКФ "Амос" від 23.08.2016 № 40-07/781, листа Генеральної прокуратури України щодо вилученої кількості цукру від 24.06.2016 № 17/1/4-28229-16, актів виконаних робіт та розрахунків обсягів коштів за зберігання. Вказаним рішенням суду встановлено, що на відповідальному зберіганні позивача станом на 30.06.2017 знаходився цукор у кількості 28 387,855 тонн. При цьому, зазначено, що обидві сторони визнають (позивач у позові та відповідач у відзиві), що за період з серпня 2017 року по вересень 2017 року на підставі біржових контрактів відповідачем реалізовано 9875 тонн цукру.

Між тим, суд першої інстанції доцільно зауважив, що на дату ухвалення рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 № 910/13771/17 заявнику було відомо про існування кримінальних проваджень, які в подальшому були об`єднані в провадження № 0000211 від 22.01.2016, в якому проводились слідчі дії щодо встановлення кількості цукру, наявного на відповідальному зберіганні позивача, що вбачається як з відзиву та апеляційної скарги відповідача у справі № 910/13771/17, так із протоколу обшуку від 14.03.2016, доданого з заяви, в якому зазначено про проведення обшуку в присутності представників Аграрного фонду. Проте, заявником не надано доказів вжиття заходів для отримання доказів на підтвердження кількості цукру, який перебував на зберіганні у позивача станом на червень 2017 року, до ухвалення остаточного рішення у справі №910/13771/17.

Відтак, аналізуючи викладене, заявником не повідомлено суду будь-яких матеріально-правових фактів, які б в установленому порядку спростовували факти, що були покладені в основу судового рішення у справі № 910/13771/17.

При розгляді справи № 910/13771/17 судом встановлювались обставини щодо обсягу цукру-піску, який перебував на зберіганні у позивача, про що відповідно зазначено у рішенні суду від 26.10.2017 № 910/13771/17.

В той же час, документ за назвою "продовження протоколу обшуку" від 13.10.2019 є новим доказом, який не був предметом дослідження при розгляді даної справи, проте стосується обставин, які досліджувались та були встановлені судом.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, оскільки, підставою для перегляду рішення від 26.10.2017 № 910/13771/17 за нововивявленими обставинами заявник вказує саме новий доказ, у суду відсутні підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти, як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти Росії»», заява №69529/01, п. 27-28, та рішення від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» № 2, заява № 19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Більше того, жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п. 51 - 52 рішення Суду у справі «Рябих проти Росії» від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 «Агротехсервіс проти України»; п. 42-44 рішення Суду у справі «Желтяков проти України» від 9.06.2011).

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що скаржником не наведено нововиявлених обставин, з яким закон пов`язує можливість перегляду судового рішення.

Серед іншого, суд першої інстанції правомірно відхилив посилання позивача на пропуск строку відповідачем на звернення з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що Аграрний фонд раніше ніж 22.07.2020 міг отримати документ під назвою "продовження протоколу обшуку", датований 13.10.2019, який став підставою для звернення з даною заявою. Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, порушення вимог процесуального закону не вбачає.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженї ухвали скаржником не наведено.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Зважаючи на викладене, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення заяви Аграрного Фонду про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесені судові витрати за перегляд ухвали в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 №910/13771/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови суду складено та підписано - 24.02.2021.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.В. Попікова

О.О. Євсіков