ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

17.02.2021м. ДніпроСправа № 904/38/21

за позовом Заступника керівника ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ в інтересах держави в особі позивача СЛУЖБИ АВТОМОБІЛЬНИХ ДОРІГ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ

до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДОСЛІДНЕ ГОСПОДАРСТВО "ДНІПРО" ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ ІНСТИТУТУ ЗЕРНОВИХ КУЛЬТУР НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ АГРАРНИХ НАУК УКРАЇНИ"

про стягнення 18207391,86грн. збитків, завданих кримінальним правопорушенням

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання Сирота М.О.

Представники:

прокурор: Масенко А.О.

від позивача: не з`явився

від відповідача: Биструшкіна А.Р., представник на підставі договору про надання правової допомоги; адвокат

від третьої особи-1: не з`явився

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Заступник керівника ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ (далі - прокуратура) в інтересах держави в особі позивача СЛУЖБИ АВТОМОБІЛЬНИХ ДОРІГ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (далі - позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою від 29.12.2020 за вих.№15/2-939вих-20 до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДОСЛІДНЕ ГОСПОДАРСТВО "ДНІПРО" ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ ІНСТИТУТУ ЗЕРНОВИХ КУЛЬТУР НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ АГРАРНИХ НАУК УКРАЇНИ" (далі - відповідач) про стягнення 18207391,86грн. збитків, завданих кримінальним правопорушенням.

Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/38/21 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021.

Ухвалою від 11.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 28.01.2020.

Ухвалою від 28.01.2021 підготовче засідання відкладено на 17.02.2021.

28.01.2021 (електронною поштою) та 28.01.2021 (нарочно) через відділ документального забезпечення від ОСОБА_1 надійшла заява від б/д за вих.№б/н про залучення до справи третьої особи у якій просить залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 . Ухвалою від 02.02.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_1 (далі - третя особа-1). Зобов`язано ПРОКУРОРА направити на адресу третьої особи-1 копію позовної заяви від 29.12.2020 за вих.№15/2-939вих-20 з доданими до неї документами листом з описом вкладення в строк до 10.02.2021. Докази направлення копії позовної заяви від 29.12.2020 за вих.№15/2-939вих-20 з доданими до неї документами надати до суду в строк до 17.02.2021. 11.02.2021 через відділ документального забезпечення від прокурора надійшли супровідним листом від 11.02.2021 за вих.№15/2-308вих-21 докази направлення на адресу третьої особи-1 копії позовної заяви та доданих до неї документів. Господарський суд докази направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів не адресу третьої особи-1 визнав належними та долучив до матеріалів справи.

Щодо клопотання відповідача про повернення позовної заяви.

27.01.2021 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшло клопотання від 18.01.2021 за вих.№б/н у якому просить суд не пізніше наступного дня після отримання даного клопотання постановити ухвалу, якою повернути позовну заяву від 29.12.2020 за вих.№15/2-939вих-20.

Зміст клопотання про повернення позовної заяви.

1. Відповідач вказує на відсутність у заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури Савенка О. права підписувати позовну заяву.

Посилаючись на частину 3 статті 11 Закону України "Про прокуратуру" повноваження щодо здійснення представництва регіональної прокуратури у відносинах з органами державної влади надано її керівнику, і лише у разі його відсутності повноваження керівника має виконувати перший заступник, а у разі відсутності першого заступника - один із заступників.

Відповідач наголошує, що докази відсутності прокурора Дніпропетровської області Біжка С.В. у період з 29.12.2002 по 04.01.2021 відсутні.

Обґрунтовуючи відсутність повноважень у прокурора на підписання позовної заяви відповідач послався на правові позиції висвітлені у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 по справі №819/198/17 та постанові Верховного Суду від 27.05.2020 по справі №819/478/17.

2. Відповідач послався на не засвідчення копій документів долучених до позовної заяви належним чином.

3. Відповідач вважає, що прокурор не має процесуальних підстав для представництва інтересів позивача. Крім цього, прокурором не доведено бездіяльність позивача в частині заявлення позову через відсутність у позивача розумного строку задля підготування позовної заяви.

4. За результатами аналізу ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 14.06.2019 по справі №200/14340/18 провадження №1-кп/200/29/19 відповідач дійшов висновку, що позивач має самостійно відповідати за заподіянні збитків Державі на суму 18207391,86грн., а не виступати позивачем.

5. Відповідач звертає увагу, що прокурор невірно визначив орган державного управління від імені якого на захист державних інтересів прокурор мав би право звернутися до суду у випадку заподіяння державі шкоди шляхом безпідставного витрачання бюджетних коштів.

6. Відповідач вважає, що неправильно визначена природа (збитки/шкода) заявленої до стягнення з відповідача суми.

28.01.2021 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшло клопотання від 28.01.2021 за вих.№б/н у якому просить суд долучити до матеріалів справи постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №911/1137/19 від 14.01.2021 щодо неможливості звернення прокурором з позовом в інтересах Служби автомобільних доріг як державної організації. Ухвалою від 28.01.2021 клопотання від 28.01.2021 за вих.№б/н задоволено; постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №911/1137/19 від 14.01.2021 долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 28.01.2021 дозволено прокурору та позивачу подати додаткові пояснення щодо клопотання відповідача від 18.01.2021 за вих.№б/н про повернення позовної заяви від 29.12.2020 за вих.№15/2-939вих-20 в строк до 10.02.2021. Розгляд клопотання відповідача від 18.01.2021 за вих.№б/н про повернення позовної заяви від 29.12.2020 за вих.№15/2-939вих-20 відкладено.

15.02.2021 через відділ документального забезпечення від прокуратури надійшли пояснення від 11.02.2021 за вих.№15/2-316вих-21 на клопотання представника відповідача про повернення позову прокурору у якому просить суд врахувати дані пояснення та задовольнити позов прокурора.

Зміст заперечень прокурора на клопотання про повернення позовної заяви.

1. Прокурор звертає увагу, що повернення позовної заяви після відкриття провадження у справі Господарським процесуальним кодексом України не передбачено.

2. Прокурор зазначив, що підписуючи позовну заяву заступник керівника обласної прокуратури реалізовував конституційну функцію прокуратури щодо представництва Держави в суді.

3. Прокурор вважає доведеним нездійснення позивачем дій щодо захисту інтересів Держави, а тому наявні підстави для захисту інтересів Держави з боку прокуратури.

4. Подача даної позовної заяви з боку прокурора обґрунтована захистом інтересів Держави.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Проаналізувавши вимогу відповідача повернути позовну заяву, господарський суд визнав її такою, що не підлягає задоволенню з огляду на факт відкриття провадження у справі, про що обґрунтовано зазначив прокурор.

Водночас, господарський суд визнав обґрунтованим посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду викладену у постанові від 14.01.2021 по справі №911/1137/19.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, господарський суд констатує таке.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 01.04.2008 №4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Стаття 1311 Конституції України передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру". Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції. (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1 - 3 частини 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина 7).

Аналіз положень частин 3-5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв`язку зі змістом частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Отже, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Відповідні правові висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/19 (пункти 45, 46, 47).

У постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (пункти 34, 36, 50) Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків щодо застосування норм права:

- прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, а також у разі його відсутності. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзаци перший, другий частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру");

- прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає компетентний орган. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача;

- оскільки повноваження органів влади, зокрема й щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень у компетентного органу здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 у справі №3-рп/99 прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування.

Державний класифікатор України ДК 002:2004 "Класифікація організаційно-правових форм господарювання" (далі - КОПФГ), затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 травня 2004 року №97, містить визначення поняття "державна організація (установа, заклад)": утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління.

У постановах Верховного Суду від 25.11.2020 у справі №204/6292/18 та від 17.06.2020 у справі №204/7119/18 викладено правовий висновок, за яким основними ознаками органів державної влади є: органи держаної влади є складовою частиною апарату (механізму) держави, уповноважені на здійснення завдань і функцій держави, наділені повноваженнями від імені держави (державно-владними повноваженнями). Наявність державно-владних повноважень відокремлює органи державної влади від інших державних установ, які також утворюються державою для здійснення завдань і функцій держави, але на відміну від органів державної влади не наділяються владними повноваженнями. Органи державної влади є складовою частиною державного апарату - системи органів та осіб, які наділяються певними правами та обов`язками щодо реалізації державної влади. Натомість державні організації (установи, заклади) на відміну від державного органу не мають державно-владних повноважень, не виступають від імені держави та виступають частиною механізму, а не апарату держави. Державна організація - це створений державою колектив працівників чи службовців, що характеризується організаційною єдністю, а також наявністю нормативно-визначених повноважень в одній зі сфер суспільних відносин. При цьому, така організація має власний кошторис.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14.01.2021 по справі №911/1137/19 дійшов висновку, "Служби автомобільних доріг" різних областей України, які є державними організаціями, що належать до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України (Укравтодор) спеціально утворені державою для утримання доріг загального користування за рахунок коштів державного бюджету та забезпечення їх експлуатаційного утримання відповідно до державних стандартів.

Логічним є висновок, що Служби автомобільних доріг у Дніпропетровській області входить до сфери управління засновника - Укравтодор, і не має статусу органу державної влади.

Про вказане також зазначено у постанові Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №911/3153/16, висновки якої суд в силу частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

З огляду на викладене, господарський суд погоджується з позицією відповідача про недоведеність прокурором у даній справі передбачених законом виключних підстав для звернення до суду за захистом інтересів держави в особі СЛУЖБИ АВТОМОБІЛЬНИХ ДОРІГ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ.

В силу пункту 1 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.

В даному випадку прокурор не довів наявність у даній справі виключних підстав для звернення до суду за захистом інтересів держави в особі СЛУЖБИ АВТОМОБІЛЬНИХ ДОРІГ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, а тому позовна заява підлягає залишення без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це одна з форм закінчення провадження у справі без винесення судового рішення. Залишення позову без розгляду - це закінчення розгляду справи, викликане недотриманням позивачем установлених законом умов порушення і нормального розвитку судового процесу.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Роз`яснення щодо можливості повернути судовий збір.

Крім того, господарський суд вважає за доцільне надати роз`яснення щодо повернення сплаченої суми судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Стаття 7 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір", зі змінами до нього, містить вичерпний перелік пунктів, за якими повертається сплачена сума судового збору.

Так, відповідно до пункту 2 статті 7 цього Закону сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема в разі залишення заяви без розгляду.

Відтак, у прокурора наявна можливість повернути судовий збір.

Законом не передбачено граничного строку повернення сплаченої суми судового збору.

17.02.2021 (електронною поштою) через відділ документального забезпечення від третьої особи-1 надійшло клопотання від б/д за вих.№б/н про відкладення судового засідання та надання часу для висловлення правової позиції в якій просить суд відкласти судове засідання на іншу дату та надати час, достатній для висловлення правової позиції третьої особи-1. Крім цього, від третьої особи-1 надійшло клопотання від б/д за вих.№б/н про відкладення судового засідання у якому просить суд відкласти розгляд справи та надати матеріали справи для ознайомлення.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Беручи до уваги висновки господарського суду щодо наявності підстав для залишення позовної заяви без розгляду, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

В судове засідання, яке відбулося 17.02.2021, явку забезпечив прокурор та представник відповідача, інші учасники процесу не забезпечили явку представників.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України ухвала постановлена у нарадчій кімнаті за результатами оцінки фактичних обставин справи.

В судовому засіданні, яке відбулося 17.02.2021, оголошено та підписано вступну та резолютивну частину ухвали.

Керуючись статтями 226, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву заступника керівника ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ПРОКУРАТУРИ (449044, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 38; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 02909938) в інтересах держави в особі позивача СЛУЖБИ АВТОМОБІЛЬНИХ ДОРІГ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49600, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ВОСКРЕСЕНСЬКА, будинок 24; Ідентифікаційний код юридичної особи: 25843931) до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ДОСЛІДНЕ ГОСПОДАРСТВО "ДНІПРО" ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ ІНСТИТУТУ ЗЕРНОВИХ КУЛЬТУР НАЦІОНАЛЬНОЇ АКАДЕМІЇ АГРАРНИХ НАУК УКРАЇНИ" (Місцезнаходження юридичної особи: Україна, 52071, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, селище Дослідне; Ідентифікаційний код юридичної особи: 30093529) за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача ОСОБА_1 про стягнення 18207391,86грн. збитків, завданих кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (частина 1 статті 235 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала може бути оскаржена, що передбачено статтею 255 Господарського процесуального кодексу України, в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Складання повного тексту ухвали відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Дата підписання та складення повного тексту ухвали 18.02.2021.

Суддя І.В. Петренко