УХВАЛА

м. Київ

23.02.2021Справа № 910/6804/20

Суддя Привалов А.І., розглянувши матеріали

заяви Міністерства оборони України

про процесуальне правонаступництво

у справі № 910/6804/20

за позовом Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління

до Акціонерного товариства "Банк Інвестицій та Заощаджень"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Укрінбуд"

про стягнення 172 769,35 грн.

Без виклику представників сторін,

УСТАНОВИВ:

Західне територіальне квартирно-експлуатаційне управління звернулося до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Акціонерного товариство "Банк інвестицій та заощаджень" про стягнення банківської гарантії у розмірі 172 769,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань Банківською гарантією № 8775/18-ГВ від 22.05.20198, в частині виплати позивачу за його письмовою вимогою суми у розмірі 172 769,35 грн, у зв`язку з порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "Укрінбуд" зобов`язань за Договором про підряду №124 від 24.05.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 (повний текст підписаний 19.11.2020) у справі № 910/6804/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» на користь Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління кошти у розмірі 172 769 грн 35 коп та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 591 грн 54 коп.

14.12.2020 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 видано відповідний наказ.

22.02.2021 на адресу суду від Міністерства оборони України надійшла заява про процесуальне правонаступництво та видачу судового наказу у справі № 910/6804/20.

Дослідивши заяву Міністерства оборони України, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. 7 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

За змістом п. 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009 Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

За таких обставин належним доказом надіслання копії заяви з доданими до неї документами учасникам справи є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи.

При дослідженні доданих до заяви документів, судом було встановлено, що заявником не надано жодних доказів направлення екземпляру такої заяви з доданими до неї документами на адресу інших учасників судового процесу, що в свою чергу, є порушенням вимог ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, приписами статті 91 Господарського процесуального кодексу України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. №55), відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис".

Отже, копії документів засвідчуються шляхом проставлення печатки підприємства на кожній сторінці документа, або на зворотній сторінці прошитої копії документа, напису "Згідно з оригіналом" та назви посади, особистого підпису особи, що має відповідні повноваження та засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії.

Водночас, додані до заяви копії документів на підтвердження заявлених вимог належним чином не засвідчені, а відтак не є доказами в розумінні ст. 91 ГПК України, які підтверджують заявлені вимоги.

За приписами ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 170, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Міністерства оборони України про процесуальне правонаступництво та видачу судового наказу у справі № 910/6804/20 з доданими до неї документами повернути заявнику без розгляду.

2. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до підпункту 17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту.

Суддя А.І. Привалов