ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року Справа № 924/1044/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.

розглянувши без виклику сторін

справу № 924/1044/20

за позовом фізичної особи-підприємця Слободяна Станіслава Тимофійовича,

АДРЕСА_1 ;

до фізичної особи-підприємця Хребтова Володимира Володимировича,

АДРЕСА_2 ;

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 19928 грн. 98 коп.

В С Т А Н О В И В:

Фізичною особою-підприємцем Слободяном Станіславом Тимофійовичем пред?явлено позов, з урахуванням заяви від 16.12.2020 про зменшення позовних вимог, про стягнення з фізичної особи-підприємця Хребтова Володимира Володимировича грошових коштів у загальній сумі 19928 грн. 98 коп., із яких: 18480 грн. ? основний борг; 745 грн. 72 коп. ? пеня; 247 грн. 59 коп. ? 3 % річних; 455 грн. 67 коп. ? інфляційні втрати, з посиланням на неналежне виконання підприємцем Хребтовим зобов?язань за укладеним з позивачем договором оренди від 01.01.2020, а саме, зобов?язань щодо своєчасного та у повному обсязі внесення орендних платежів, внаслідок чого утворилася заборгованість у спірній сумі, на котру підприємцем Слободяном нараховано пеню в порядку 6.3 договору, а також здійснені нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 08.10.2020 відкрито провадження в даній справі, а іншою ухвалою від 24.11.2020 вирішено передати дану праву за підсудністю на розгляд Господарського суду Миколаївської області.

Справа надійшла до Господарського суду Миколаївської області 17.12.2020 за вх. № 16152/20, та, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від тієї ж дати розподілена для розгляду судді Давченко Т.М.

Ухвалою від 22.12.2020 прийнято господарську справу № 924/1044/20 до провадження нововизначеного складу суду та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження.

Від підприємця Хребтова відзив на позовну заяву не надійшов; поштове відправлення з ухвалою суду від 22.12.2020, направлене на адресу відповідача, повернено до суду відділенням зв?язку з позначкою "за закінченням терміну зберігання", проте суд вважає, що відповідача належним чином повідомлено про прийняття справи до провадження, так як ухвалу суду направлено на адресу реєстрації відповідача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ураховуючи викладене, та що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Сторонами у справі укладено договір від 01.01.2020 оренди частини нежилого приміщення (далі - договір), у відповідності до умов Слободян (орендодавець) зобов?язався передати, а підприємець Хребтов (орендар) ? прийняти у тимчасове користування (оренду) частину приміщення, визначеного у договорі (приміщення площею 14 кв.м., розташоване за адресою: вул. Подільська, 93, другий поверх, відновлювальною вартістю 14000 грн. без ПДВ) за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності (п.п. 1.1-1.3 договору).

Приміщення передається орендодавцем і приймається в оренду орендарем на умовах сплати орендодавцю плати за користування приміщенням шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, зазначений орендодавцем; орендна плата підлягає сплаті до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, із розрахунку 120 грн. за 1 кв.м. за місяць оренди без ПДВ; компенсація орендатором орендодавцю плати за спожиті комунальні послуги здійснюється пропорційно орендованій площі за фактично отримані послуги (тобто з дати підписання акту здачі-приймання орендованого приміщення) на підставі рахунків орендодавця у термін 5 днів з моменту отримання цих рахунків орендарем та не входить до орендної плати (п.п. 2.1-2.3 договору).

Передача орендодавцем та прийняття орендарем приміщення в оренду оформлюється актом здачі-приймання приміщення в оренду. Повернення приміщення орендодавцеві здійснюється за актом здачі-приймання. Обов?язок по складанню акту здачі-приймання покладається на сторону, яка передає приміщення іншій стороні договору (п. 5.1 договору).

Приміщення та інше майно вважаються фактично переданими орендодавцеві/орендареві з моменту підписання акту здачі-приймання; у момент складання цього акту орендар/орендодавець передає орендодавцеві/орендареві ключі від приміщення (п. 5.2 договору).

Оплата оренди та комунальних послуг орендарем здійснюється по день звільнення приміщення (п. 5.3 договору).

Сторонами погоджено, що договір укладається на строк з 01.01.2020 по 31.12.2020; у разі якщо не пізніше 1 місяця до закінчення дії договору жодна із сторін не повідомить про припинення його дії іншу стороні, він вважається продовженим на тих самих умовах на строк, встановлений при укладанні договору (п. 7.1 договору).

Зміни в договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору (п. 7.3 договору).

На виконання умов договору підприємець Слободян передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею 14 кв.м. ? другий поверх приміщення за адресою: м. Хмельницький, вул. Подільська, 93, згідно акту від 01.01.2020 здачі-приймання приміщення (частини нежилого приміщення).

За твердженнями позивача, відповідач протягом дії договору користувався орендованою частиною приміщення, проте не сплачував орендні платежі, внаслідок чого утворилася заборгованість підприємця Хребтова за договором оренди за період січень-листопад 2020 року в сумі 18480 грн.

Виставлений позивачем рахунок від 05.08.2020 № СФ-0000192 на загальну суму 22046 грн. 42 коп. з ПДВ, до якої увійшла заборгованість по орендним платежам та вартість охорони приміщення загального користування та електроенергії, підприємцем Хребтовим не оплачено.

Викладені обставини є підставою для звернення підприємця Слободяна до суду з позовом у даній справі.

Цивільним законодавством визначено, що договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов?язки (ст. 626 ЦК України).

Згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов?язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (п. 1 ст. 283 ГК України, ч. 1 ст. 759 ЦК України).

Зобов?язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов?язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України).

Суб?єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ст. 193 ГК України). Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов?язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Не вважаються такими обставинами, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Ураховуючи викладене, та що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем орендних платежів за договором, суд визнає, що підприємцем Слободяном доведено прострочення виконання підприємцем Хребтовим грошових зобов?язань щодо своєчасного та у повному обсязі здійснення орендних платежів, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Судом встановлено, що розрахунок заборгованості виконано позивачем вірно, а саме, виходячи з умов п. 2.2 договору ? по 120 грн./міс. за 1 кв.м. орендованої площі (120 грн. * 14 кв.м. = 1680 грн./міс.); за 11 місяців (січень-листопад 2020 року) заборгованість відповідача складає суму 18480 грн. (1680 *11).

З урахуванням викладеного, зазначену вище суму заборгованості по договору належить стягнути з відповідача.

Суд також вважає підлягаючими задоволенню вимоги підприємця Слободяна про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат.

Так, частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Суд визнає вірними подані позивачем розрахунки 3% річних за загальний період прострочення 06.02-11.12.2020 у сумі 247 грн. 59 коп. та інфляційних втрат за загальний період прострочення лютий-листопад 2020 року у сумі 455 грн. 67 коп., а тому зазначені суми нарахувань підлягають стягненню з підприємця Хребтова.

Щодо вимог підприємця Слободяна про стягнення з відповідача пені, суд приходить до такого.

Законодавством передбачено, що порушення зобов?язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України). Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема, штраф, пеня (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов?язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов?язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов?язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов?язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов?язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Із змісту наведених приписів законодавства випливає, що стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору має бути передбаченим сторонами у договорі.

Разом із тим, умовами договору визначено, що у випадку порушення своїх зобов?язань за договором сторони несуть відповідальність, визначену договором та чинним законодавством України; у випадку прострочення у сплаті орендних платежів більше одного місяця ? пеня в розмірі від суми боргу за кожен день прострочення (п.п. 6.1, 6.3 договору).

Таким чином, хоча договір і передбачає стягнення з орендаря пені за прострочення сплати орендних платежів, ? її розмір сторонами не погоджений.

За такого в задоволенні вимоги позивача про стягнення з підприємця Хребтова пені належить відмовити.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав ? на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України).

Отже, витрати підприємця Слободяна на оплату позовної заяви судовим збором, згідно платіжного доручення від 30.09.2020 № 462 у сумі 2102 грн., яка, у відповідності до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", є мінімальною сумою судового збору на 2020 рік, належить у цій сумі відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов фізичної особи-підприємця Слободяна Станіслава Тимофійовича задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Хребтова Володимира Володимировича, АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь фізичної особи-підприємця Слободяна Станіслава Тимофійовича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , грошові кошти у загальній сумі 19183 (дев`ятнадцять тисяч сто вісімдесят три) грн. 26 коп., із яких: 18480 (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн. ? основний борг; 247 (двісті сорок сім) грн. 59 коп. ? 3% річних; 455 (чотириста п?ятдесят п`ять) грн. 67 коп. ? інфляційні втрати, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

3. У задоволені решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М. Давченко