ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4227/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2,
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", 61001, м. Харків, пр. Гагаріна, 41/2, корп.8, офіс 1-12,
про стягнення 70 350,66 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія" 70 350, 00грн страхового відшкодування в порядку суброгації.

Судові витрати в сумі 2102,00 грн сплаченого судового збору просить також стягнути з відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.01.2021 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини п`ятої статті 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Правом на подання відзиву, відповідач, не скористався, клопотань про надання йому часу на підготовку відзиву або інших заяв по суті справи - відповідачем заявлено не було.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Про розгляд справи сторони були повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, відомості про яку містяться в ЄДРПОУ та поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду з відміткою про отримання ухвал.

Ухвалою суду від 04.01.2021 було роз`яснено сторонам, що процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У встановлені судом строки додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень від сторін до суду не надійшло.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висловленій у рішенні "Каракуця проти України", заявник повинен виявляти належну зацікавленість у розгляді справи.

Згідно з частиною третьою статті 252 ГПК України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною четвертою статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

30 вересня 2020 року в м. Києві по вул. Набережно-Хрещатицька, сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «КІА SPORTAGE» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «SKODA FABIA» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Автомобіль «КІА SPORT AGE» д.н. б/н, № шасі (кузов, рама): НОМЕР_3 був застрахований Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі - ТДВ «Експрес Страхування, Позивач) за договором добровільного страхування транспортного засобу № 802.20.2510066 від 20.01.2020 р., страхувальник: ТОВ «УЛФ Фінанс» (далі - Договір страхування).

Відповідно до рахунку-фактури № від 12.10.2020 р. ПрАТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ», ФІЛІЯ «АВТОЦЕНТР НА СТОЛИЧНОМУ» ПрАТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ», вартість відновлення автомобіля «КІА SPORTAGE» д.н. НОМЕР_1 складає: 50 425,68 грн.

Відповідно до листа Автоцентр на Столичному під час проведення ремонтних робіт автомобіля «КІА SPORTAGE» д.н. НОМЕР_1 , виявлено прихований дефект передньої панелі, пошкодження арки переднього лівого крила, захист двигуна (декоративний), підкрилок переднього лівого колеса під час ДТП. Вартість ремонтних робіт відповідно до рахунку фактури № від 29.10.2020 р. ПрАТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ», ФІЛІЯ «АВТОЦЕНТР НА СТОЛИЧНОМУ» ПрАТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ», складає: 21 424,98 грн.

01 жовтня 2020 року ТДВ «Експрес Страхування» отримало заяву щодо виплати страхового відшкодування для відновлення автомобіля «КІА SPORTAGE» застрахованого за договором № 802.20.2510066 від 20.01.2020 р. шляхом сплати коштів на рахунок СТО ФІЛІЯ «АВТОЦЕНТР НА СТОЛИЧНОМУ» ПрАТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ».

В подальшому, ТДВ «Експрес Страхування» прийняло рішення про визнання дорожньо- транспортної пригоди, яка сталась 30 вересня 2020 року в м. Києві по вул. Набережно- Хрещатицька, і внаслідок якої був пошкоджений автомобіль «КІА SPORTAGE» д.н. НОМЕР_1 , № шасі (кузов, рама): НОМЕР_3 - страховим випадком і сплатило страхове відшкодування в загальній сумі 71 850,66 грн. (50425,68+21424,98).

Розрахунок страхового відшкодування здійснений наступним чином:

50 425,68 (вартість ремонту згідно рахунку-фактури № від 12.10.2020 р. ПрАТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ», ФІЛІЯ «АВТОЦЕНТР НА СТОЛИЧНОМУ» ПрАТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ») + 21 424,98 (вартість ремонту згідно рахунку-фактури № від 29.10.2020 р. ПрАТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ», ФІЛІЯ «АВТОЦЕНТР НА СТОЛИЧНОМУ» ПрАТ «УКРАЇНСЬКА АВТОМОБІЛЬНА КОРПОРАЦІЯ») = 71 850,66 грн.

Факт виплати страхового відшкодування в загальній сумі 71 850,66 грн. підтверджується платіжними дорученнями № ЦО05556 від 13.10.2020 р., № Ц006052 від 04.11.2020 р.

Позивач вказує, що відповідно до механізму скоєння дорожньо-транспортної пригоди, остання сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «SKODA FABIA» д.н. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , що підтверджується:

довідкою № 974855 про дорожньо-транспортну пригоду;

поясненнями ОСОБА_1 ;

схемою місця ДТП та фототаблицею транспортних засобів на місці ДТП.

Судом було встановлено, що, згідно відомостей ЄДРСР, постановою Подільського районного суду м. Києва від 06.01.2021 у справі №758/11497/20 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Тобто, станом на момент звернення позивача до суду з цим позовом, дані обставини не були встановлені.

Відповідно до цієї постанови Подільського районного суду м. Києва встановлено наступне:

"Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 30.09.2020 року о 12 год. 15 хв. за адресою: м. Київ, вул. Н.Хрещатицька, 3-А, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_4 , не дотримався безпечного інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом «Kia Sportage», д.н.з. НОМЕР_5 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, свою вину у скоєному правопорушенні визнав, крім того його вина повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), схемою місця ДТП (а.с. 2), поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 3), поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 4).".

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до відомостей Центральної бази даних МТСБУ, транспортний засіб «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_2 , кузов №: НОМЕР_6 , є забезпечений страховиком: ТДВ «Міжнародна СК», ліміт за шкоду завдану майну: 130 000 грн., франшиза: 1500 грн.

Оскільки транспортний засіб «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 (винуватець ДТП), було застраховано у ТДВ "Міжнародна СК", 06.11.2020 р. позивач звернувся з відповідною заявою №6693/07-3.20.3128 на виплату страхового відшкодування на суму в розмірі 48 925,68 грн до ТДВ "Міжнародна СК" .

19.11.2020 позивач направив на адресу відповідача за вих №7042/07-3.20.3128 доповнення до заяви №6693/07-3.20.3128 в якій вказував про необхідність виплати йому страхового відшкодування в розмірі 71 854,66 грн.

Факт направлення вказаної заяви та її отримання відповідачем 16.11.2020 р. підтверджується доданими до позовної заяви копією поштового повідомлення, доданого до матеріалів справи.

Проте, в добровільному порядку суму страхового відшкодування відповідачем сплачено не було, що і стало підставою для звернення ТДВ «Експрес Страхування» до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", в якому просило суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 70 350,66 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із статтею 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо- транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як було зазначено вище, з наявного в матеріалах справи вбачається, що позивачем виплачено страхове відшкодування в загальній сумі 71 850,66 грн. підтверджується платіжними дорученнями № ЦО05556 від 13.10.2020 р., № ЦО06052 від 04.11.2020 р.

Отже, у зв`язку із виплатою страхового відшкодування страхувальнику за договором добровільного страхування транспортного засобу № 802.20.2510066 від 20.01.2020 р., позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013р. у справі № 6-112цс13 та від 23.09.2015р. у справі № 3-303гс15.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу SKODA FABIA, д.н. НОМЕР_2 , яким керував винуватець ДТП, було застраховано у ТДВ "Міжнародна СК" за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР199112559, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу SKODA FABIA, д.н. НОМЕР_2 , власнику транспортного засобу «КІА SPORTAGE» д.н. НОМЕР_1 покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом ЕР/199112559).

Водночас, слід звернути увагу на те, що право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів взятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування).

За змістом статей 512 та 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, з виконанням страховиком на підставі договору добровільного майнового страхування свого обов`язку з відшкодування на користь потерпілого завданої йому внаслідок ДТП шкоди відповідно до приписів статті 512 Цивільного кодексу України відбувається фактична заміна кредитора у таких зобов`язаннях: у деліктному зобов`язанні винуватця; у зобов`язанні страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснити відшкодування завданої шкоди, адже відповідні права потерпілого як кредитора переходять до страховика за договором добровільного майнового страхування.

В такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Отже, в силу приписів статі 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора (потерпілого) у відповідному зобов`язанні саме на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів взятих на себе зобов`язань виключно за умови подання йому у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.11.2020р. позивач звернувся до відповідача з заявою на виплату страхового відшкодування, яку було отримано ТДВ "Міжнародна СК" 16.11.2020.

За правилами пункту 35.1 статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених в статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону,- прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Враховуючи викладене, для отримання страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування особа, яка має право на отримання страхового відшкодування, повинна подати страховику за договором обов`язкового страхування заяву на виплату страхового відшкодування у порядку, передбаченому пунктом 35.1. статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

При цьому, положеннями статті 36 вказаного Закону про обов`язкове страхування чітко встановлений строк, в межах якого страховик (відповідач) повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті страхового відшкодування, а саме не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування (у випадку подання особою, що має право на отримання страхового відшкодування, всіх необхідних документів для прийняття рішення, передбачених статті 35 цього Закону).

З огляду на те, що пунктом 35.1. статті 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий подає страховику заяву на виплату страхового відшкодування, враховуючи що у спірних правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика за договором страхування майна та нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора (страховик виступає замість потерпілого), - положення Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", в тому числі щодо порядку та умов здійснення страховиком цивільно-правової відповідальності страхового відшкодування, поширюються і на правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачами.

Отже, для реалізації новим кредитором (страховиком за договором майнового страхування - позивачем) права на отримання страхового відшкодування необхідним є подання страховику за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності заяви на виплату страхового відшкодування (в порядку пункту 35.1. статті 35 вказаного закону).

Водночас, як було зазначено вище, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено строк розгляду та прийнятття рішення (протягом 90 днів) про здійснення страхового відшкодування страховиком (відповідачем у справі).

Таким чином, правове регулювання відносин (зобов`язання) не може змінюватись (в тому числі, не застосовуватись ті чи інші норми закону) у випадку заміни кредитора у зобов`язанні. Так само, заміна кредитора у спірних правовідносинах не може змінювати правовий статус страховика (відповідача), в тому числі його права і обов`язки, так як незалежно від особи, яка отримує право на страхове відшкодування (потерпілий чи особа, яка його замінює), страховик за полісом несе відповідальність виключно в межах договірних зобов`язань, які виникли з договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та в порядку, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Водночас, в даному випадку, подання заяви на виплату страхового відшкодування не є обов`язком, а є елементом механізму реалізації права на отримання страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, який передбачено Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525 та 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За наведених обставин, враховуючи, що заява про виплату страхового відшкодування була подана позивачем 06.11.2020р. та отримана відповідачем 16.11.2020р., враховуючи положення п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд зазначає, що останнім днем для виплати страхового відшкодування було б 14.02.2021.

Крім того, 19.11.2020 позивачем було доповнено заяву про виплату страхового відшкодування та збільшено суму страхового відшкодування, при цьому, доказів направлення цих доповнень на адресу відповідача позивачем до позовної заяви надано не було, що не надає суду можливості встановлення дати їх отримання відповідачем та, відповідно, й встановлення строку виконання цього обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов`язку по відновленню порушеного права на порушника. При цьому, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Оскільки, позивач звернувся до відповідача про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації, на момент подачі позову ще не сплинув строк для виплати страхового відшкодування, тому на момент подачі позову права позивача не порушено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено того, що станом на момент звернення з позовом до суду, відповідачем було порушено права позивача, а отже в суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог за вказаних позивачем підстав.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладені норми чинного законодавства, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Однак, з огляду на те, що станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду, строк виконання відповідачем свого обов`язку з прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та виплати страхового відшкодування або ж прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, не настав, суд дійшов висновоку, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами порушення його прав (інтересів) відповідачем, а звернення позивача з даним позовом до суду є передчасним.

При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідною позовною заявою після настання у відповідача строку на прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та виплати страхового відшкодування або прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, та у випадку невиконання відповідачем вказаних обов`язків.

Такого висновку дійшов і Східний апеляційний господарський суд у Постанові по справі №922/2656/20, де було зазначено наступне: "колегія суддів вважає обгрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду, встановлений пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк (не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування), в межах якого страховик повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування та виплатити страхове відшкодування або ж прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, є таким, що не настав.".

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Також суд має вирішити питання розподілу та стягнення судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на позивача.

Інших судових витрат у справі заявлено не було.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, ст. ст. 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

УЧАСНИКИ СПРАВИ

Позивач - Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2, .

Відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", 61001, м. Харків, пр. Гагаріна, 41/2, корп.8, офіс 1-12, .

Повне рішення складено "18" лютого 2021 р.

Суддя С.А. Прохоров