УХВАЛА

м. Київ

24.02.2021Справа № 910/2760/21

За заявою ОСОБА_1

про забезпечення позову

У справі № 910/2760/21

за позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідмастерс»

про витребування частки у статутному капіталі, визнання недійсним рішення одноосібного учасника товариства та скасування реєстраційних дій

Суддя Удалова О.Г.

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідмастерс» (далі - ТОВ «Лідмастерс», відповідач-2), в якому просила суд:

1) витребувати з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частку в статутному капіталі номінальною вартістю 1 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу ТОВ «Лідмастерс» (ідентифікаційний код 43433398);

2) визнати недійсним рішення № 2 від 27.11.2020 одноосібного учасника ТОВ «Лідмастерс», справжність підпису на якому засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим Г.В.;

3) скасувати наступні реєстраційні дії та записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань:

- реєстраційну дію від 28.11.2020 приватного нотаріуса Трача І.С. (запис № 003057438) про державну реєстрацію зміни складу засновників (учасників) або зміни відомостей про засновників (учасників) ТОВ «Лідмастерс» (ідентифікаційний код 43433398);

- реєстраційну дію від 28.11.2020 приватного нотаріуса Трача І.С. (запис № 004057438) про державну реєстрацію переходу ТОВ «Лідмастерс» (ідентифікаційний код 43433398) на діяльність на підставі власного установчого документа або модельного статуту;

- реєстраційну дію від 28.11.2020 приватного нотаріуса Трача І.С. (запис № 005057438) про державну реєстрацію змін до відомостей про ТОВ «Лідмастерс» (ідентифікаційний код 43433398), зміна інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою. Зміна кінцевого бенефіціарного власника (контролера) або зміна відомостей про кінцевого бенефіціарного власника (контролера). Зміна керівника або відомостей про керівника юридичної особи. Зміна місцезнаходження юридичної особи.

Одночасно з поданням позову позивач також подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд:

1) накласти арешт на корпоративні права - частку у статутному капіталі номінальною вартістю 1 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу ТОВ «Лідмастерс» (ідентифікаційний код 43433398);

2) заборонити державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії щодо державної реєстрації припинення юридичної особи, змін до статуту, зміни місцезнаходження юридичної особи, зміни інформації про органи управління юридичної особи, зміни керівника юридичної особи або інформації про нього, зміни складу учасників, розміру статутного капіталу, зміни інформації про засновників (учасників) ТОВ «Лідмастерс» (ідентифікаційний код № 4343339), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування поданої ним заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що подальше відчуження відповідачем-1 частки в статутному капіталі ТОВ «Лідмастерс» іншим особам призведе до унеможливлення виконання рішення суду про витребування з володіння відповідача-1 частки у статутному капіталі, адже на момент виконання судового рішення володільцем корпоративних прав буде не відповідач-1, а інша особа.

Заявник вказав, що на момент подання цього клопотання вже наявний доказ, а саме висновок експерта № СЕ-19/111-20/61349-ПЧ від 23.12.2020, на підтвердження того, що довіреність від 19.11.2020, на підставі якої відчужено корпоративні права ТОВ «Лідмастерс», підписана не позивачем, а іншою особою, що унеможливлює безпідставне порушення прав та законних інтересів третіх осіб.

Також заявник вказав, що під час розгляду справи відповідач-1 не позбавлений можливості приймати одноосібні рішення учасника ТОВ «Лідмастерс», які можуть стати підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (наприклад, про збільшення статутного капіталу, зміну місцезнаходження юридичної особи, внесення змін до статуту юридичної особи, включення до учасників товариства інших осіб тощо). Вказані дії зумовлять необхідність для позивача змінювати предмет позову або навіть подавати нові позови про захист його корпоративних прав. При цьому положеннями ч. з ст. 46 ГПК України унормовано, що позивач має право змінити предмет або підстави позову лише до закінчення підготовчого засідання. Відтак, на переконання заявника, він буде позбавлений можливості змінити предмет позову у разі зміни фактичних обставин справи, як-то здійснення додаткових реєстраційних дій щодо ТОВ «Лідмастерс», після початку розгляду справи по суті.

Означене вище, як вказує заявник, істотно ускладнить ефективний захист та поновлення його порушених корпоративних прав.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши наявні в матеріалах заяви докази, суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положеннями ст. 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи та гарантією задоволення законних вимог позивача.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 13.01.2020 по справі № 922/2163/17, забезпечення позову - це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів для забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову.

При цьому за приписами ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, а також роз`яснення Верховного Суду та Вищого господарського суду України, беручи до уваги обставини, наведені заявником в обґрунтування поданої ним заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заявником не наведено, та відповідно не доведено, наявність жодної обставини, яка б свідчила про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективного захисту чи поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач-1 має намір або здійснює підготовку до вчинення дій, спрямованих на відчуження ним спірної частики у статутному капіталі ТОВ «Лідмастерс», або спрямованих на внесення будь-яких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Лідмастерс», що у подальшому унеможливить або ускладнить виконання рішення у даній справі, за умови задоволення позовних вимог.

Таким чином, в порушення наведених вимог закону, позивач в обґрунтування поданої ним заяви не надав суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а обставини, наведені ним в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є такими, що в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову про які просить заявник.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої позивачем заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала підписана та набрала законної сили 24.02.2021. Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.Г. Удалова