РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.02.2021Справа № 910/19345/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС-СП»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕХ ПАРК»

про стягнення 903983,07 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АІС-СП» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕХ ПАРК» про стягнення 903983,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем порушено умови укладеного Договору суборенди № 07-05.2019/СГ від 07.05.2019 в частині своєчасної сплати орендної плати та інших платежів, передбачених договором, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача суму основної заборгованості у розмірі 852896,06 грн. Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 30704,01 грн, 3% річних у розмірі 12256,40 грн та інфляційних втрат у розмірі 8126, 60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2020 відкрито провадження у справі №910/19345/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

06.01.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи з викликом сторін. Окрім того, відповідачем подано клопотання про допит свідка, в якому просив допитати директора ТОВ «АІС-СП» - ОСОБА_1 .

11.01.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому останній, що викладені у позовній заяві підстави звернення до суду не відповідають дійсним обставинам. Окрім того, відповідач зазначив, що виникнення спірних відносин є наслідком недобросовісної поведінки позивача. Відповідач зазначив, що заявлена позивачем до стягнення відповідача заборгованість має бути зменшена на суму забезпечувального платежу, також, відповідач зазначив, що позивачем помилково нараховано заборгованість у період з 16.03.2020 по 20.05.2020.

Відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України у вищезазначеному відзиві на позовну заяву відповідачем поставлено позивачу ряд питань.

20.01.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив в якій останній зазначив, що заперечення відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕХ ПАРК» про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у справі №910/19345/20 та про допит свідка залишено без задоволення.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АІС-СП» (позивач, орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦЕХ ПАРК» (відповідач, суборендар) було укладено Договір суборенди №07-05.2019/СГ, відповідно до умов якого, орендар зобов`язується передати, суборендар зобов`язується прийняти у строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 251,6 кв.м. (надалі за текстом приміщення), а саме: нежитлове приміщення Д8-5 загальною площею 251,6 кв.м., що належить орендарю на підставі договору оренди №07-05.19/О (з правом подальшої передачі в суборенду).

Згідно з п. 1.9. договору строк суборенди за договором - 35 (тридцять п`ять місяців).

Відповідно до п. 2.1. договору приміщення передається орендарем та приймається суборендарем на підставі Акту приймання-передачі приміщення в суборенду, який повинен бути укладений не пізніше 07.09.2019 та за умови виконання зобов`язання, що обумовлено пунктом 6.6. Договору. Приміщення вважається фактично переданим в суборенду Суборендарю в момент підписання уповноваженими представниками Сторін Акту приймання-передачі Приміщення в суборенду та скріплення його печатками Сторін (Додаток № 1 до цього Договору). До моменту підписання Акту приймання-передачі Приміщення в суборенду Суборендар підписує Акт приймання передачі приміщення для проведення ремонтних, оздоблюваних робіт, кінцевий термін яких Сторони визначають в такому Акті. За період проведення ремонтних і оздоблювальних робіт орендна плата не нараховується. Суборендар на період ремонтних робіт сплачує комунальні послуги згідно виставленого рахунку Орендаря.

Пунктом 2.2. договору сторони домовилися, що суборендар надасть технічне завдання (надалі за текстом - ТЗ) на ремонтні, оздоблювальні роботи в приміщенні не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з моменту підписання договору. Датою відліку ремонтних, оздоблювальних робіт, які орендар завершить не пізніше, ніж через 90 (дев`яносто) календарних днів, є одночасне настання 3-х подій: укладення договору суборенди, наявність забезпечувального платежу згідно договору суборенди і підписання ТЗ. Орендар надає приміщення з базовим інженерним обладнанням (встановлені системи вентиляції/кондиціонування/пожежогасіння І датчики пожежної сигналізації / опалення) у відповідності до технічного завдання суборендаря.

У п. 2.10 договору визначено, що нарахування орендарем орендної плати суборендарю припиняється з дня фактичного звільнення суборендарем приміщення, що зазначається в Акті здачі-приймання приміщення з суборенди.

Згідно з п. 2.12. договору після закінчення дії строку суборенди або у випадку розірвання або припинення договору, до закінчення дії строку суборенди, всі поліпшення, конструкції приміщення, деталі дизайну, які виконані або встановлені суборендарем, або за його рахунок, які були погоджені орендарем і можуть бути відокремлені від приміщення та вилучені за бажанням суборендаря без спричинення йому шкоди - є власністю суборендаря і підлягають демонтажу та, за необхідності, вилученню за рахунок суборендаря до дати повернення приміщення з суборенди за відповідним Актом здачі - приймання приміщення, за умови, якщо суборендарем буде виконано за власний рахунок поточний ремонт приміщення, внаслідок якого будуть усунуті всі пошкодження, які виникли в результаті демонтажу та вилучення поліпшень. Зроблені суборендарем невіддільні поліпшення приміщення, які не можна відокремити без шкоди для приміщення, які були виконані суборендарем для здійснення його господарської діяльності всередині приміщення та/або які не були погоджені з орендарем - залишаються у власності орендаря і відшкодуванню не підлягають, якщо інше не буде погоджено сторонами додатково.

У будь-якому разі, сторони можуть погодити додаткові умови вилучення поліпшень, що можна відокремити від приміщення без шкоди або поліпшення, що не можна відокремити від приміщення без шкоди приміщенню.

Пунктом 2.14. договору визначено, що сторони погодили, що будь-яке майно суборендаря (зокрема поліпшення, конструкції, деталі дизайну, меблі, обладнання, тощо), яке буде залишено суборендарем у приміщенні після його повернення орендарю або після розірвання договору, вважається сміттям і може бути вивезено на смітник без сплати жодної компенсації суборендарю та без отримання від суборендаря жодного погодження на це.

Відповідно до п. 3.1. договору за суборенду приміщення суборендар сплачує орендарю орендну плату (надалі за текстом - Орендна плата) у безготівковій формі в національній валюті України - гривні, у розмірі, встановленому цим договором. суборендар має право сплачувати орендну плату наперед за будь- який строк суборенди.

Пунктом 3.2. договору визначено розмір орендної плати - 211590,59 грн.

За домовленістю сторін в суму орендної плати, яка сплачується суборендарем враховано фактичне користування вказаною в п. 1.1. даного Договору площею приміщення з використанням місць загального користування, яке розраховане за коефіцієнтом 1,15 від фактичної площі Приміщення на податок на додану вартість.

У п. 3.3. договору сторони погодили, що у випадку збільшення офіційного курсу долара США до гривні, встановленої о НБУ станом на перше число відповідного місяця оренди, гривневий еквівалент орендної плати, плати за експлуатаційні послуги, плати за суборенду паркомісць за цим Договором збільшується без внесення до цього Договору змін і відображається у відповідному рахунку, який надається Орендарем Суборендарю для сплати за поточний місяць.

Пунктом 3.7. сторони погодили, що для забезпечення виконання зобов`язань суборендаря по оплаті платежів, передбачених цим договором, або відшкодування можливих збитків та шкоди, завданих приміщенню, суборендар протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання договору перераховує на поточний рахунок орендаря забезпечувальний платіж (надалі за текстом - Забезпечувальний платіж), сума якого становить гривневий еквівалент суми 16691,56 доларів США за курсом, встановленим НБУ на дату укладення Договору, що складає 442 258,24 грн.

Відповідно до п. 3.8. договору до складу орендної плата не входить вартість комунальних послуг (електропостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення) та експлуатаційних послуг, які відшкодовуються/сплачуються суборендарем орендареві окремо від орендної плати на підставі наданих орендарем рахунків. Перелік таких послуг погоджується сторонами у Додатку №2 до цього договору.

Згідно з п. 3.8.2. договору експлуатаційні послуги сплачуються за погодженою сторонами експлуатаційною ставкою, що складає гривневий еквівалент суми 6,90 доларів США за один кв.м. приміщення. Загальна сума експлуатаційних послуг на місяць в період користування приміщенням визначається шляхом множення кількості квадратних метрів загальної площі приміщення згідно з п. 1.1. договору на зазначену вище експлуатаційну ставку за один квадратний метр згідно з цим договором та становить гривневий еквівалент суми 1736,04 доларів США за курсом, який визначається відповідно до умов п.п.3.3., 3.5.2. та 3.5.3. даного договору.

Пунктами 3.9., 3.9.1., 3.9.2. договору суборендар, окремо від інших платежів, сплачує вартість користування (суборенди) облаштованим орендарем підземним паркінгом, що знаходиться на території бізнес центру. Щомісячна вартість суборенди одного паркувального місця (паркомісця) для легкового автомобіля становить гривневий еквівалент суми 360 доларів США за курсом, який визначається відповідно до умов п.п.3.3., 3.5.2. та 3.5.3. даного Договору. Рахунок на оплату користуванням паркінгу направляється суборендарю щомісячно 1-го числа звітного місяця і є підставою для розрахунків. Такий рахунок сплачується суборендарем не пізніше 5 (п`ятого) числа поточного місяця. Якщо на зазначену вище дату відповідний рахунок суборендарем не буде отриманий, суборендар зобов`язаний звернутися з метою його одержання до орендаря до настання строку оплати.

У п. 4.9., 4.10. договору визначено, що суборендар зобов`язується у разі припинення договору суборенди суборендар зобов`язаний повернути орендарю приміщення в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в суборенду, з урахуванням фізичного зносу. Своєчасно сплачувати орендарю орендну плату, комунальні та експлуатаційні послуги, плату за суборенду паркомісць за цим договором в порядку та у розмірі, встановлених цим договором.

Відповідно до п. 6.6., 6.7. договору орендар зобов`язується забезпечити наявність їдальні, точки з продажу кавових напоїв в центральному холі Бізнес-центру та конференц-залу в Бізнес-центрі до моменту підписання Акта приймання-передачі Приміщення в суборенду суборендарем. Орендар гарантує, що до дати підписання Акту прийому- передачі в суборенду будуть виконані оздоблювальні роботи в місцях загального користування, а саме, частина коридору та ліфтовий хол 8-го поверху.

Пунктами 7.2., 7.3., 7.10. договору визначено, що орендар має право у разі прострочення суборендарем сплати платежів за цим договором більше ніж на 15 (п`ятнадцять) календарних днів понад встановлений цим договором термін, орендар, незалежно від причин прострочення, має право застосувати відповідні оперативно-господарські санкції (п.8.5. Договору). Розірвати договір суборенди згідно з умовами цього договору. Відмовитися від цього договору і вимагати повернення приміщення, якщо: суборендар не здійснив оплату будь-яких платежів за користування приміщенням згідно з цим договором протягом 2 (двох) місяців поспіль; суборендар своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження приміщення; суборендар передав приміщення в суборенду третій особі без письмового дозволу орендаря; у випадку руйнування або пошкодження приміщення суборендарем або його клієнтами, що призвело до неможливості його використання за цільовим призначенням; суборендар здійснив технічне переобладнання приміщення без письмової згоди орендаря; суборендар використовує приміщення всупереч цільовому призначенню, визначеному в п. 1.2, цього договору; суборендар не вчинив заходів з припинення порушення умов договору протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання ним письмової вимоги від орендаря про припинення таких порушень.

Пунктом 9.1. договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами (або їх повноважними представниками) та скріплення їх підписів печатками сторін (у разі їх наявності). Строк суборенди розпочинається від дати передачі приміщення у користування суборендареві відповідно до Акту приймання-передачі приміщень в суборенду («Дата початку»), та продовжується протягом 35 (тридцяти п`яти місяців). Строк суборенди може бути продовжений за згодою сторін ще на 24 місяці. В цьому випадку сторони наново погоджують всі істотні умови договору суборенди приміщення, однак вартість суборенди має бути не більше/менше 20% від кон`юнктури ринку аналогічних об`єктів нерухомості.

Відповідно до п. 10.1. договору кожна зі сторін звільняється від відповідальності за часткове чи повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання явилося наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладання цього договору в результаті подій надзвичайного характеру, настання яких сторона, що не виконала зобов`язання цілком чи частково, не мала змоги ні передбачати, ні запобігти розумними методами. До таких обставин непереборної сили, зокрема відносяться: стихійне лихо (повені, землетруси), екстремальні погодні умови, військові дії, терористичні акти, блокади, страйки, громадські безпорядки.

Згідно з п. 10.4. договору доказом факту настання і строку дії обставин непереборної сили є письмове підтвердження (довідка) торгово-промислової палати або письмові підтвердження (довідки, інші документи) уповноважених на це законодавством України органів державної влади та (або) органів місцевого самоврядування.

Підписанням Додатку №2 до договору від 03.05.2019 дійшли згоди, що на виконання п.3.8 договору суборендар на підставі наданих орендарем рахунків з наданням підтверджуючих документів, відшкодовує витрати орендаря за наступні комунальні та експлуатаційні послуги: відшкодування вартості комунальних послуг, а саме: відшкодування вартості спожитої електроенергії; відшкодування вартості водопостачання та водовідведення; відшкодування вартості витрат на опалення та гарячу воду. Відшкодування вартості експлуатаційних послуг: експлуатаційні платежі - це плата за послуги Орендаря за утримання та обслуговування будівлі, прибудинкової території, загальних площ та земельної ділянки Бізнес центру. Експлуатаційні послуги сплачуються за погодженою Сторонами у Договорі Експлуатаційною ставкою. До складу Експлуатаційних послуг входить.

Актом приймання-передачі приміщення від 28.10.2019 підтверджується, що на виконання умов укладеного між сторонами спірного договору позивач передав, відповідач прийняв нежитлове приміщення Д8-5, надалі за текстом - приміщення, яке знаходиться на восьмому поверсі будівлі, розташованої за адресою: м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 9-Б, загальною площею 251,6 кв. м. (п. 1 Акта)

Пунктом 2 акту визначено, що сторони підтверджують, що приміщення передається у справному технічному стані. Стан внутрішніх систем та обладнання є задовольним. Суборендар перевірив робочий стан усіх систем та якість виконаного оздоблення в приміщеннях та не має зауважень до орендаря.

Вищезазначений акт підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відповідними печатками.

Відповідно до долученої до матеріалів справи копії Акта звірки взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем за період з травня 2019 по квітень 2020 заборгованість відповідача перед позивачем складає 4643968,52 грн.

Позивач листом №50 від 21.05.2020 звернувся до відповідача з вимогою повернути підписані акти звірки взаєморозрахунків від 24.04.2020 та акти надання послуг.

Окрім того, у вищезазначеному листі позивачем було повідомлено про відмову у наданні знижки на квітень 2020 року. Щодо знижки на травень 2020 року, позивач зазначив, що надання відповідної знижки можливе лише у випадку погашення відповідачем заборгованості за період з січня 2020 по квітень 2020, яка складає 4643968,52 грн.

Також, листом №51 від 03.06.2020 позивачем було повідомлено відповідача про наявність заборгованості за квітень 2020 у розмірі 268603,31 грн та травень 2020 у розмірі 266244,88 грн, яка виникла на підставі невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним між сторонами договором, у зв`язку з чим, позивач просив погасити існуючу заборгованість у строк до 10.06.2020. Окрім того, у зв`язку із неналежним виконанням умов спірного договору, позивачем відповідно до п. 7.6. та п. 9.7. було повідомлено відповідача про прийняття рішення щодо розірвання укладеного між сторонами договору. Датою розірвання спірного договору вважається 02.09.2020.

Факт заборгованості за користування орендованим приміщення підтверджується копіями актів надання послуг №117 від 30.04.2020 на суму 220638,43 грн, №160 від 31.05.2020 на суму 215387,77 грн, №193 від 30.06.2020 на суму 214566,04 грн та №236 від 31.07.2020 на суму 41218,39 грн, що у сукупності складає 691810,63 грн.

Окрім того, долученими до матеріалів справи копіями актів надання послуг №118 від 30.04.2020 на суму 47964,88 грн, №161 від 31.05.2020 на суму 46823,42 грн, №194 від 30.06.2020 на суму 46644,79 грн, №237 від 31.07.2020 на суму 8960,52 грн, підтверджується наявність заборгованості відповідача перед позивачем за експлуатаційні витрати у загальному розмірі 150393,61 грн, також копіями актів надання послуг №207 від 30.06.2020 на суму 4874, 56 грн, №239 від 31.07.2020 на суму 1783,57 грн підтверджується заборгованість у розмірі 6658,13 грн за компенсацію комунальних втрат.

Таким чином, розмір загальної заборгованості, яка виникла у відповідача перед позивачем у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за спірним договором та підтверджується долученими документами складає 848862,37 грн.

Доказів щодо сплати вищезазначеної заборгованості матеріали справи не містять.

У зв`язку із тривалим невиконанням відповідачем умов договору 06.07.2020 на підставі п.п. 8.5., 8.5.1. договору, позивачем було опломбовано доступ до приміщення про що складено Акт опломбування №1 від 06.07.2020.

19.08.2020 відповідно до Акта здачі-приймання приміщення до договору відповідач передав, а позивач прийняв приміщення, яке є предметом договору, без будь-яких заперечень та зауважень.

Статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що за договором оренди наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частино 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 3.5. договору орендна плата в сумі, вказаній у п.3.2., з урахуванням п.3.3. цього договору, сплачується суборендарем щомісячно згідно з рахунком орендаря шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендаря не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця, за який здійснюється оплата (надалі іменується «звітний місяць»).

Згідно з п.п. 3.8.1. та 3.8.3. договору визначено, рахунок на відшкодування вартості комунальних послуг направляється суборендарю щомісячно до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим і є підставою для розрахунків. Такий рахунок сплачується суборендарем не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим. Якщо на зазначену вище дату відповідний рахунок суборендарем не буде отриманий, суборендар зобов`язаний звернутися до орендаря з метою його одержання до настання строку оплати. Рахунок на сплату вартості експлуатаційних послуг направляється суборендарю щомісячно 1 (першого) числа звітного місяця і є підставою для розрахунків. Такий рахунок сплачується суборендарем не пізніше 5 (п`ятого) числа місяця, за який здійснюється оплата. Якщо на зазначену вище дату відповідний рахунок суборендарем не буде отриманий, суборендар зобов`язаний звернутися до орендаря з метою його одержання до настання строку оплати.

Долученими до матеріалів справи актами про надання послуг підтверджується, що відповідач користувався вищезазначеним приміщенням, зазначені акти підписані представниками сторін без зауважень та заперечень, таким чином у відповідача відповідно до умов договору виник обов`язок щодо оплати за користування об`єктом оренди та іншими платежами передбаченими умовами договору. Доказів щодо неправомірності нарахування відповідних платежів чи погашення існуючої заборгованості відповідачем не подано.

Судом відхиляються посилання відповідача на помилковість нарахування орендних платежів за період з 16.03.2020 по 20.05.2020, у зв`язку з неможливістю користування ТОВ «ЦЕХ ПАРК» об`єктом оренди внаслідок запровадження на території України карантинних заходів, оскільки відповідачем не надано суду доказів заборони його діяльності з використанням орендованого майна на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Окрім того, посилання відповідача на наявність форс-мажорних обставин, що є підставою для звільнення від орендних платежів, що підтверджується сертифікатом про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №3000-20-1466, судом відхиляються, оскільки відповідно до п. 10.2. договору сторони дійшли згоди відносно того, якщо виконання зобов`язань або окремого зобов`язання сторони за цим договором стає неможливим через обставини непереборної сили, сторона, яка підпала під дію зазначених обставин або під загрозу дії останніх, зобов`язана письмово повідомити про це другу сторону протягом п`яти робочих днів з моменту настання або погрози настання обставин непереборної, проте матеріали справи не містять доказів направлення відповідного сертифікату позивачеві, у зв`язку з чим, суд вважає, що посилання відповідача на дану обставину, як на підставу звільнення від нарахованих платежів за період з 16.03.2020 по 20.05.2020 є безпідставним.

Також, відповідач зазначив, що сума заборгованості має бути зменшена на суму гарантійного платежу, який був сплачений відповідачем позивачу, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 21.05.2019 на суму 442258,84 грн.

Проте, відповідно до п. 9.7.1. договору сторони погодили, що у випадку дострокового розірвання договору за ініціативою суборендаря з будь-яких підстав (за виключенням дострокового розірвання договору з підстав винних дій/бездіяльності орендаря), та/або у випадку дострокового розірвання договору за ініціативою орендаря з підстав винних дій/бездіяльності суборендаря, в період з 1 (першого) місяця суборенди по 18 (вісімнадцятий) місяць суборенди включно, суборендар зобов`язаний сплатити орендарю залишкову орендну плату у сумі, що дорівнює орендній платі від дати підписання сторонами Акту здачі-приймання приміщення в суборенду до завершення 18 (вісімнадцятого) місяця суборенди згідно даного договору як відшкодування упущеної вигоди внаслідок такого розірвання. При цьому, забезпечувальний платіж, сплачений відповідно до п.3.7. договору, залишається у орендаря в рахунок компенсації за дострокове розірвання даного договору.

Оскільки спірний договір було розірвано до спливу 18 місяців з моменту його укладення, суд вважає, що сума сплаченого гарантійного платежу була обґрунтовано зарахована позивачем як компенсація за дострокове розірвання даного договору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору в частині своєчасного виконання зобов`язання по сплаті обумовлених договором платежів, орім того доказів щодо погашення існуючої заборгованості відповідачем не надано, у зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 848862,37 грн

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до положень статті 625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу 3% річних в розмірі 12256,40 грн та інфляційні втрати в розмірі 8126,60.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок на відповідність вимогами чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що необхідності здійснення власних розрахунків щодо заявленої позивачем суми інфляційних втрат та трьох відсотків річних, виходячи з часткового задоволення суми основної заборгованості.

Здійснивши власний розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що до наявності підстав для стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 12198,87 грн та інфляційні втрати в розмірі 8090,48 грн.

Також, стосовно заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 30704,01 грн суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

За умовами п. 8.2. договору визначено, що суборендар у випадку порушеним строків оплати платежів за цим договором, сплачує орендарю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день заборгованості чи невиконання відповідного зобов`язання.

Здійснивши власний розрахунок, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 30473,45 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування викладених у позові обставин.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕХ ПАРК» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 9-Б; ідентифікаційний код 42903560) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІС-СП» (04107, м. Київ, вул. Половецька, буд. 2/24; ідентифікаційний код 25201952) 848862 (вісімсот сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят дві) грн 37 коп. заборгованості за договором оренди, 12198 (дванадцять тисяч сто дев`яносто вісім) грн 87 коп. трьох відсотків річних, 8090 (вісім тисяч дев`яносто) грн 48 коп. інфляційних втрат, 30473 (тридцять тисяч чотириста сімдесят три) грн. 45 коп. пені, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 13494 (тринадцять тисяч чотириста дев`яносто чотири) грн 37 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 23.02.2021

Суддя Я.В. Маринченко