УХВАЛА

м. Київ

18.02.2021Справа № 910/2064/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Швидко» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд.82, офіс 256; ідентифікаційний код 16306379) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Стар» (01601, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 20; ідентифікаційний код 39729077) до Національної поліції України (01601 м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10; ідентифікаційний код 40108578), Державного підприємства «Інформаційні судові системи» (01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 34614292), Вищої ради правосуддя (04050, м. Київ, вул. Студентська, буд. 12-А; ідентифікаційний код 00013698), Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 26255795), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 24/1; ідентифікаційний код 39897725) про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 3 ст. 162 ГПК України, яка встановлює вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, позовна заява повинна містити, зокрема, (п. 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Так, у вищевказаному позові Позивачі просять суд:

1. Визнати недостовірною та такою, що порушує права на недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену Національною поліцією України шляхом подання клопотань в межах кримінальних проваджень щодо того, що:«...будівництво організовано всупереч генеральному плану м. Києва та вимогам земельного законодавства»; «...з Міністерством культури України не погоджувались та не надавались історико-містобудівні обґрунтування, проекти будівництва, реконструкцій, дозволи на виконання земельних робіт за вказаними адресами.»; ділянку»; «розпочато роботи та ведеться будівництво без належних дозвільних документів в ...м. Київ вул. Кирилівська 37, 37 А...».

2. Визнати недостовірною та такою, що порушує права на недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену Державним підприємством «Інформаційні судові системи» в мережі Інтернет «...будівництво організовано всупереч генеральному плану м. Києва та вимогам земельного законодавства»; «...з Міністерством культури України не погоджувались та не надавались історико-містобудівні обґрунтування, проекти будівництва, реконструкцій, дозволи на виконання земельних робіт за вказаними адресами.»; «посадові особи «ТОВ «Фірма «Швидко» та ТОВ «Бренд Стар» незаконно забудовують земельну ділянку».

3. Зобов`язати Державне підприємств «Інформаційні судові системи» знеособити інформацію, яка будь-яким чином дозволяє ідентифікувати ТОВ «Фірма Швидко» та ТОВ «Бренд Стар» у документах, розміщених за адресою:

http://www.reyestr.court.gov.Ua/Review/81749639http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/81749637http:// www.reyestr.court.gov.ua/Review/81750215 в тому числі, інформацію щодо назви, адреси реєстрації, забудови тощо, назви контрагентів, їх місць реєстрації та інші реєстраційні дані, а також будь-яких інших документах, розміщених в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в яких надається оцінка законності дій Позивача, окрім судових рішень, які набрали законної сили.

4. Визнати неправомірною бездіяльність Вищої Ради Правосуддя щодо невнесення у Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень норм, які, з метою додержання принципу презумпції невинуватості, передбачають знеособлення інформації щодо будь-якої особи, в тому числі юридичної, в судових рішеннях, які не набрали законної сили та не вирішують питання законності та/або правомірності дій та/або рішень відповідної особи.

5. Визнати неправомірною бездіяльність Державної судової адміністрації щодо незабезпечення ведення Єдиного державного реєстру судових рішень з додержанням конституційного принципу презумпції невинуватості.

6. Зобов`язати Вищу Раду Правосуддя протягом 30 днів з моменту набрання чинності рішенням у цій справі провести пленарне засідання на якому розглянути питання внесення змін до Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої Ради Правосуддя №1200/0/15-18 від 19.04.2018р., щодо знеособлення будь-якої інформацію, яка вноситься до Реєстру, у випадках, коли це необхідно для додержання принципу презумпції невинуватості.

Статтею 173 Господарського процесуального кодексу України передбачено об`єднання в одній позовній заяві декількох позовних вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно п. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою.

Таким чином, юридична особа може звернутися з позовом до господарського суду лише у разі, якщо розгляд такого спору у господарському суді прямо передбачено Господарським процесуальним кодексом України та відповідним законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Вища рада правосуддя є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів. До повноважень Вищої ради правосуддя відносяться, зокрема, затвердження Положень про Єдину судову інформаційну (автоматизовану) систему, Положень про Державну судову адміністрацію України та типове положення про її територіальні управління, Положень про Службу судової охорони, Положень про проведення конкурсів для призначення на посади державних службовців у судах, органах та установах системи правосуддя, Положень про Комісію з питань вищого корпусу державної служби в системі правосуддя, Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст.20 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому, у відповідності до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно із ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Так, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Як встановлено судом, одним з відповідачів у даній справі є Вища рада правосуддя, а предметом оскарження є бездіяльність Вищої ради правосуддя та зобов`язання вчинити певні дії, щодо внесення змін до Порядку ведення Єдиного державного реєстру, тому вказаний спір є таким, що виник у зв`язку з невиконанням особою, яка здійснює публічно-владні, управлінські функцій зазначених функцій, відтак підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позивачами позовні вимоги до Вищої ради правосуддя не підлягають розгляду в господарських судах України.

Разом з тим, відповідно ст. 21 Господарського процесуального кодексу України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

За таких обставин, вищевказана позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Разом з тим, за приписами ч.8 ст.174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Одночасно, суд зауважує, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку, після усунення недоліків. Враховуючи викладене та керуючись ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Швидко» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Бренд Стар» до Національної поліції України, Державного підприємства «Інформаційні судові системи», Вищої ради правосуддя, Державної судової адміністрації України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю про захист честі, гідності та ділової репутації, зобов`язання вчинити дії з доданими до неї документами повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Дата підписання: 18.02.2021.

Суддя Я.В. Маринченко