ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 рокуСправа № 912/4028/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/4028/20

за позовом: Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6,

до відповідача: Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут", 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Крупської, 2А,

про стягнення 4 367 226,66 грн,

представники:

від позивача - Пясецький Д.В., довіреність від 15.01.2021 № 14-15;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", яка містить вимоги до Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" про стягнення 4 367 226,66 грн, з яких: 3 364 655,83 грн основного боргу, 700 700,58 грн пені, 162 803,25 грн трьох процентів річних, 125 954,28 грн інфляційних втрат, 13 112,72 грн збитків, з покладанням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором постачання природного газу від 09.10.2018 № 5360/18-КП-18 в частині своєчасної оплати поставленого газу.

Ухвалою від 21.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/4028/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18.01.2021 на 14:30, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

11.01.2021 до господарського суду від Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" надійшов відзив на позовну заяву від 06.01.2021 № 14, в якому відповідач підтверджує заборгованість перед позивачем за Договором постачання природного газу від 09.10.2018 № 5360/18-КП-18 у сумі 3 364 655,83 грн та просить зменшити розмір пені до 50% від заявленої суми позивачем, а саме зменшити пеню до 350 350,29 грн.

13.01.2021 до господарського суду від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшло клопотання від 11.01.2021 № 39/5-97-21 про відкладення розгляду справи.

18.01.2021 до господарського суду від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла відповідь на відзив від 12.01.2021 № 39/5-161-21, в якій позивач вважає доводи відзиву необґрунтованими та не вбачає виключних та достатніх підстав для зменшення штрафних санкцій, які підлягають стягненню з відповідача.

18.01.2021 суд відкрив підготовче засідання.

Ухвалою від 18.01.2021 задоволено клопотання Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 11.01.2021 № 39/5-97-21 про відкладення розгляду справи. Відкладено підготовче засідання у справі № 912/4028/20 до 03.02.2021 на 10:00 год.

03.02.2021 суд продовжив підготовче засідання.

Ухвалою від 03.02.2021 закрито підготовче провадження у справі № 912/4028/20. Справу № 912/4028/20 призначено до судового розгляду по суті на 18.02.2021 на 14:30 год.

18.02.2021 суд відкрив розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 18.02.2021 був присутній представник позивача.

Відповідач участі повноважного представника не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 18.02.2021 за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

09.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Постачальник) та Спільним підприємством - Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (Споживач) укладено договір постачання природного газу №5360/18-КП-18 (далі - Договір) (а.с. 23-32, т.1), відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2018 році природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах Договору.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №226 від 06.03.2019 постановлено змінити тип публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" з публічного на приватне та перейменування його в акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Надалі, 22.10.2018, 29.10.2018, 01.11.2018, 23.11.2018, 29.03.2019 та 22.04.2019, між сторонами укладено додаткові угоди № 1, 2, 3, 4, 5 ,6 відповідно, якими внесено до Договору зміни, та викладеного розділи 1-12 цього Договору в новій редакції (а.с. 33-48, т.1).

За пунктом 1.2. Договору (з врахуванням Додаткових угод) природний газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими суб`єктами господарювання, які не є бюджетними установами/організаціями.

Відповідно до п. 2.1. Договору (з урахуванням Додаткових угод № 6 від 20.03.2019 та № 8 від 22.04.2019) постачальник передає споживачу в період з 01.10.2018 по 30.04.2019 (включно) замовлений Споживачем (об`єм) природного газу в кількості згідно наведеної у п. 2.1. таблиці.

Згідно умов Договору (з врахуванням Додаткових угод), приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі (пункт 3.8. Договору).

В розділі 4 Договору (з врахуванням Додаткових угод) сторонами узгоджено ціну газу.

Так, згідно з пунктом 4.2. Договору (з врахуванням Додаткових угод) ціна за 1000 куб. метрів газу становить 6 235,51 грн, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 7 482,61 грн.

Пунктом 4.3. Договору (з врахуванням Додаткових угод) визначено, що загальна вартість цього Договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу.

Оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 5.1. Договору з врахуванням Додаткових угод).

У разі прострочення Споживачем оплати згідно пункту 5.1., 5.6. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розрахованої від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (пункт 7.2. Договору з врахуванням Додаткових угод).

Відповідно до п. 3.13., 3.13.1 Договору (з врахуванням Додаткових угод) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного Споживачем природного газу більше ніж на 5 % відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в пункті 2.1 Договору), Споживач зобов`язаний відшкодувати Постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 Договору. При цьому розмір збитків визначається наступним чином, зокрема:

- якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде меншим від замовленого обсягу природного газу, Споживач зобов`язаний відшкодувати Постачальнику збитки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період (п. п. 3.13.1.).

- якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф-Vп) х Ц х К, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 договору; Ц - ціна природного газу за цим договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5 (п. п. 3.13.2.).

Пунктом 5.7. Договору (з врахуванням Додаткових угод) передбачено відшкодування Постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 цього Договору, здійснюється наступним чином: постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив п. 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до п. п. 3.13.1 або п. п. 3.13.2 п. 3.13 договору; постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків; споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії. У разі, якщо протягом зазначеного періоду споживач не відшкодував (не повністю відшкодував) постачальнику збитки, споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

При цьому, розмір збитків визначається таким чином:

- п. п. 3.13.1) якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період;

- п. п. 3.13.2) якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф-Vп) х Ц х К, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 договору; Ц - ціна природного газу за цим договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Відповідно до п. 6.2 Договору (з врахуванням Додаткових угод) споживач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відповідно до пункту 3.13 договору.

У відповідності до п. 6.3. Постачальник має право, зокрема вимагати від Споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення споживачем умов п. 2.1 Договору, у разі якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5 % (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Відповідно до п. 11.1. Договору (з врахуванням Додаткових угод), договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису Постачальника і діє в частині постачання природного до 30.04.2019 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до п. 11.2 Договору (з врахуванням Додаткових угод), пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз. 2) підп. 3.9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7, абз. 5 підп. 5) п. 6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п. 6.3, абз. третій підп. 2) п. 6.4 цього договору застосовуються з дня, зазначеного в повідомленні Постачальника, яке направляється не електронну адресу Споживача, зазначену в п. 12 договору та розміщується на офіційному сайті постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 20.02.2020 № 26-1117/1.17-19, Позивач повідомив Відповідача про те, що з 01 березня 2019 застосовуються пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп.3.9.2 п.3.9,3.13, 5.7, абз. п`ятий підп.5) п.6.2, підп.8) п.6.2. підп.4) п.6.3, абз. третій підп.2) п.6.4 Договору. Відповідно, пункти 3.2.1, 3.4.1. 3.8.1, абз.1) підп.3.9.2 п.3.9, абзац четвертий підп.5) п.6.2, абзац другий підп.2) п.6.4 Договору з 01 березня 2019 року не застосовуються (а.с. 46, т. 1).

Договір та Додаткові угоди до нього підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

На виконання умов Договору позивач в період жовтень 2018 - квітень 2019 передав Спільному підприємству - Товариству з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" природний газ на загальну суму 6 037 447,92 грн, про що складено акти приймання-передачі природного газу, а саме: акт від 31.10.2018 на суму 173 699,04, акт від 30.11.2018 на суму 1 058 295,74 грн, акт від 31.12.2018 на суму 1 336 559,12 грн, акт від 31.01.2019 на суму 1 321 324,52 грн, акт від 28.02.2019 на суму 1 050 356,70 грн, акт від 31.03.2019 на суму 918 004,25 грн, акт від 30.04.2019 на суму 179 208,55 грн.

Вказані акти підписано обома сторонами без зауважень та згідно розрахунку і наданих позивачем до справи операцій по Договору, оплата за отриманий природний газ здійснена Спільним підприємством - Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" частково і з порушенням договірних строків оплати на суму 2 672 792,09 грн (а.с. 49-55, т. 1).

Таким чином, Споживачем не сплачено вартість отриманого газу на суму 3 364 655,83 грн.

Наведене підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

У зв`язку з невиконання відповідачем зобов`язань за Договором щодо оплати отриманого природного газу, позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Господарський суд враховує приписи статей 11, 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України та статей 174, 193 Господарського кодексу України, в силу яких договір є підставою виникнення зобов`язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 2 статті 714 Цивільного кодексу України до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно загальних положень про купівлю-продаж (ст. 662-663, 689, 691-692 Цивільного кодексу України), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором та у встановлений договором строк. В свою чергу, покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його за ціною, встановленою в договорі та в обумовлений строк.

На підставі наведеного, відповідач зобов`язаний оплатити повну вартість отриманого газу в установлений Договором строк.

За розрахунком позивача, підтвердженим матеріалами справи, заборгованість відповідача з оплати вартості поставленого газу за Договором від 09.10.2018 № 5360/18-КП-18 становить 3 364 655,83 грн. грн.

Наявність основної заборгованості у розмірі 3 364 655,83 грн не заперечується відповідачем.

З огляду на викладене, враховуючи умови Договору, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з поставки, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 3 364 655,83 грн обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 610 та частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлено також до стягнення з відповідача 700 700,58 грн пені, 162 803,25 грн трьох процентів річних, 125 954,28 грн інфляційних втрат та 13 112,72 грн збитків.

З приводу заявлених позивачем до стягнення 13 112,72 грн збитків, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України одним з правових наслідків порушення зобов`язання є встановлене договором або законом відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до п. 2.1 Договору (з врахуванням Додаткових угод) Постачальник передає Споживачу у березні 2019 року замовлений обсяг природного газу в кількості 180,000 тис. куб. м.

Актом приймання-передачі від 31.03.2019 сторони погодили розмір фактично переданого природного газу у березні 2019 в обсязі 122,685 тис.куб.м.

Таким чином, Відповідач в березні 2019 фактично спожив природний газ, в обсязі меншому на 57,315 тис.куб.м. ніж було узгоджено сторонами відповідно до п.2.1 Договору (з врахуванням Додаткових угод).

Як встановлено в п. 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2496 (за змінами) (далі - Правила постачання природного газу) відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: 1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; 2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф - Vп) х Ц х K, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період; Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу; K - коефіцієнт, який визначається у договорі постачання та не може перевищувати 0,5.

Згідно з п. 3 Розділу VI Правил постачання природного газу за результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія, який оформлюється з урахуванням таких вимог: 1) форма акта-претензії є довільною; 2) при порушенні, зазначеному в підпункті 3 пункту 1 цього розділу, акт-претензія складається представниками постачальника після пред`явлення ними відповідних посвідчень у присутності уповноваженого представника споживача (власника або наймача) і скріплюється їхніми підписами. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це зазначається в акті-претензії. Акт-претензія щодо відмови споживача у доступі до території об`єкта споживача вважається дійсним, якщо його підписали представник постачальника та одна незаінтересована особа за умови посвідчення їх осіб або три представники постачальника. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це робиться відмітка в обох примірниках цього акта, і другий його примірник надсилається споживачеві реєстрованим поштовим відправленням.

Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування.

У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

21.05.2019 Позивачем на адресу Відповідача було відправлено Акт-претензію за вих.№ 26- 1494-19, якою Позивач вимагав у Відповідача сплатити збитки на підставі п. 3.13 та 5.7 Договору та п. 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, в розмірі 154 391,69 грн за різницю між замовленим в березні 2019 обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного Відповідачем в березні 2019 природного газу за Договором (а.с. 1-2, 5-7 т. 3).

Листом від 20.11.2019 № 26-3797-19 Позивач направив на адресу Відповідача лист щодо перерахунку по акту-претензії, відповідно до якого Відповідач мав відшкодувати Позивачу збитки в розмірі 13 112,72 грн, згідно розрахунку (а.с. 3-4, 8-11 т. 3). Проте, станом на момент звернення із цим позовом до суду, зазначені збитки Позивача в добровільному порядку Відповідачем не були відшкодовані.

Таким чином, загальний розмір збитків, завданих Позивачу неналежним виконанням Відповідачем п. 2.1 Договору, розрахований на підставі н. 3.13 та 5.7 Договору та п. 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, складає 13 112,72 грн.

Як зазначалось вище, відповідно до п. 11.2 Договору (з врахуванням Додаткових угод), пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз. 2) підп. 3.9.2 п. 3.9, 3.13, 5.7, абз. 5 підп. 5) п. 6.2, підп. 8) п. 6.2, підп. 4) п. 6.3, абз. третій підп. 2) п. 6.4 цього договору застосовуються з дня, зазначеного в повідомленні Постачальника, яке направляється не електронну адресу Споживача, зазначену в п. 12 договору та розміщується на офіційному сайті постачальника.

Позивач листом від 20.02.2020 № 26-1117/1.17-19 повідомив Відповідача про те, що з 01 березня 2019 застосовуються пункти 2.3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп.3.9.2 п.3.9,3.13, 5.7, абз. п`ятий підп.5) п.6.2, підп.8) п.6.2. підп.4) п.6.3, абз. третій підп.2) п.6.4 Договору. Відповідно, пункти 3.2.1, 3.4.1. 3.8.1, абз.1) підп.3.9.2 п.3.9, абзац четвертий підп.5) п.6.2, абзац другий підп.2) п.6.4 Договору з 01 березня 2019 року не застосовуються.

Пунктом 5.7. Договору (з врахуванням Додаткових угод) передбачено відшкодування Постачальнику вартості збитків, розрахованих відповідно до умов п. 3.13 цього Договору, здійснюється наступним чином: постачальник на підставі даних, зазначених в акті приймання-передачі (якщо споживач порушив п. 3.9 договору та не надав акт приймання передачі, використання газу за відповідний період приймається 0 куб.м.) та замовлених обсягів, визначених п. 2.1 договору, розраховує збитки відповідно до п. п. 3.13.1 або п. п. 3.13.2 п. 3.13 договору; постачальник після 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, надає споживачу акт-претензію щодо відшкодування збитків та розрахунок збитків; споживач протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту отримання акту-претензії, зобов`язаний відшкодувати постачальнику вартість збитків на рахунок, визначений в акті-претензії. У разі, якщо протягом зазначеного періоду споживач не відшкодував (не повністю відшкодував) постачальнику збитки, споживач несе відповідальність перед постачальником на загальних умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України.

При цьому, розмір збитків визначається таким чином:

- п. п. 3.13.1) якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період.

Відповідно до п. 6.2. Договору (з врахуванням Додаткових угод) споживач зобов`язаний, зокрема, відшкодувати постачальнику збитки, розраховані відповідно до пункту 3.13 договору.

У відповідності до п. 6.3. Постачальник має право, зокрема вимагати від Споживача відшкодування збитків, що виникли через порушення споживачем умов п. 2.1 Договору, у разі якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5 % (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Судом встановлено, що позивачем нараховано відповідачу збитки на підставі п. 3.13 та п. 5.7 Договору (з врахуванням Додаткових угод) та п. 1 розділу VI Правил на суму 13 112,72 грн, завдані внаслідок фактичного споживання природного газу в обсязі меншому, ніж замовлено, у березні 2019 року.

Зважаючи на вищевикладене та те, що фактичний обсяг використаного споживачем природного газу в березні 2019 року (180,000 тис.куб.м.) менший від замовленого (березень 2019 - 122,685 тис.куб.м.), і що різниця між ними складає більше 5% від замовленого обсягу газу, а також, що позивачем були дотримані вимоги п. 5.7 Договору (з врахуванням Додаткових угод) в частині надсилання відповідачу акту-претензії щодо відшкодування збитків та їх розрахунків, позовна вимога про стягнення з відповідача 13 122,72 грн збитків підлягає задоволенню.

З приводу заявлених позивачем до стягнення 700 700,58 грн пені, 162 803,25 грн трьох процентів річних та 125 954,28 грн інфляційних втрат, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України правовими наслідками порушення грошового зобов`язання є нарахування процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат. Так, згідно частини другої наведеної норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи з положень статей 524, 533, 625 Цивільного кодексу України, грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов`язання.

Отже, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Крім того, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003. Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Постанови КМУ № 1078).

При обчисленні інфляційних збитків за наступний період, до початкової заборгованості включається вартість грошей (боргу), яка визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній період.

З огляду на таке, методика розрахунку інфляційних збитків відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України передбачає такий математичний підхід, що дозволяє включення інфляційних збитків попереднього періоду до загальної суми боргу, яка обраховується із застосуванням індексів інфляції, визначених Держстатом України на наступні періоди, без переривання ланцюга розрахунку у випадку зниження інфляції менше 100 % (дефляції). Даного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19.

Згідно з розрахунком позивача (а.с. 9-16, т.1) сума 3% річних складає 162 803,25 грн, зокрема: за зобов`язаннями жовтня 2018 року за період з 27.11.2018 по 12.12.2018 складає 174,58 грн; за зобов`язаннями листопада 2018 за період з 27.12.2018 по 13.01.2019 складає 2 288,15 грн; за зобов`язаннями грудня 2018 за період з 26.01.2019 по 25.02.2019 складає 6 185,08 грн; за зобов`язаннями січня 2019 за період з 26.02.2019 по 01.01.2020 складає 59 590,11 грн; за зобов`язаннями лютого 2019 за період з 26.03.2019 по 30.09.2020 складає 47 848,90 грн; за зобов`язаннями березня 2019 за період з 26.04.2019 по 30.09.2020 складає 39 480,57 грн; за зобов`язаннями квітня 2019 за період з 28.05.2019 по 30.09.2020 складає 7 235,86 грн.

Відповідач щодо здійсненого позивачем розрахунку 3 % річних не заперечив.

Суд перевірив розрахунок 3 % річних та вважає його обґрунтованим, а позовні вимоги про стягнення 162 803,25 грн 3 % річних такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з розрахунком позивача (а.с. 9-16, т. 1) сума інфляційних втрат складає 125 954,25 грн, зокрема: за зобов`язаннями листопада 2018 за період з 01.01.2019 по 28.02.2019 складає 3 415,22 грн; за зобов`язаннями грудня 2018 за період з 01.02.2019 по 31.05.2019 складає 9 713,87 грн; за зобов`язаннями січня 2019 за період з 01.03.2019 по 30.09.2020 складає 53 870,90 грн; за зобов`язаннями лютого 2019 за період з 01.04.2019 по 30.09.2020 складає 34 947,34 грн; за зобов`язаннями березня 2019 за період з 01.05.2019 по 30.09.2020 складає 21 152,17 грн; за зобов`язаннями квітня 2019 за період з 01.06.2019 по 30.09.2020 складає 2 854,78 грн.

Відповідач щодо здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат не заперечив.

Суд перевірив розрахунок інфляційних втрат та вважає його обґрунтованим, а позовні вимоги про стягнення 125 954,28 грн інфляційних втрат такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

В силу вимог частини другої статті 193, статей 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217, частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 Цивільного кодексу України).

У п. 7.2. Договору (з врахуванням Додаткових угод) сторони узгодили, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно пункту 5.1., 5.6. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розрахованої від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з розрахунком позивача (а.с. 9-16, т.1) сума пені складає 700 700,58 грн, зокрема: за зобов`язаннями жовтня 2018 року за період з 27.11.2018 по 12.12.2018 складає 2 095,00 грн; за зобов`язаннями листопада 2018 за період з 27.12.2018 по 13.01.2019 складає 27 457,75грн; за зобов`язаннями грудня 2018 за період з 26.01.2019 по 25.02.2019 складає 74 198,29 грн; за зобов`язаннями січня 2019 за період з 26.02.2019 по 01.01.2020 складає 225 772,49 грн; за зобов`язаннями лютого 2019 за період з 26.03.2019 по 30.09.2020 складає 183 654,15 грн; за зобов`язаннями березня 2019 за період з 26.04.2019 по 30.09.2020 складає 157 293,12 грн; за зобов`язаннями квітня 2019 за період з 28.05.2019 по 30.09.2020 складає 30 229,78 грн.

Відповідач щодо здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат не заперечив.

Суд перевірив розрахунок пені та вважає його обґрунтованим, а позовні вимоги про стягнення 700 700,58 грн пені такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

За вказаних обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені договором, майново-господарські зобов`язання перед позивачем з оплати поставленого природного газу, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача основного боргу, пені, трьох процентів річних, інфляційних втрат та збитків є обґрунтованими та підлягають задоволенню у вказаних вище розмірах.

Разом з цим, у відзиві на позовну заяву заявлено письмове клопотання про зменшення розміру пені на 50 %.

У своїх доводах відповідач посилається на скрутне фінансове становище, несвоєчасну сплату споживачами (усіх категорій) заборгованості за послуги з опалення, яка станом на 01.12.2020 складає 62 492 662,38 грн. Просить врахувати, що стягнення такої значної суми штрафних санкцій може призвести до зупинки діяльності відповідача Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут". В свою чергу, зменшення розміру пені до 50% від заявленої суми, надасть можливість відповідачу не припиняючи виробничої діяльності проводити розрахунки за стягнутою пенею та штрафом і основним зобов`язанням.

Також відповідач просить взяти до уваги наступні обставини:

- розрахунки за природний газ здійснюються за особливим алгоритмом розрахунків і регулюються державою;

- державою взято на себе обов`язок щодо відшкодування заборгованості за використаний природний газ підприємствами паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, зокрема Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України";

- відповідач є єдиним спеціалізованим підприємством по виробництву та постачанню теплової енергії в м. Світловодськ;

- розрахункові рахунки Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" та майно арештовані органами державної виконавчої служби тривалий час, а тому виконати в повному обсязі та вчасно договірні зобов`язання у відповідача немає можливості.

Відповідачем надано довідку про наявність заборгованості по всім категоріям споживачів за отриману теплову енергію перед Спільним підприємством - Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут", копії облікової картки на зведене виконавче провадження № 45611726, постанови про арешт коштів боржника від 10.03.2020, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26.08.2020, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 08.09.2020.

Позивач проти задоволення клопотання відповідача заперечив з підстав, викладених у відповіді на відзив, в якій просив суд врахувати, що станом на 30.09.2020, відповідно до консолідованого звіту про фінансовий стан позивача, розмір короткострокових зобов`язань складає 78,419 млрд грн (в т.ч. заборгованість з податку на прибуток - 1,786 млрд грн), довгострокових - 89,097 млрд грн (в т.ч. відстрочені податкові зобов`язання - 18,408 млрд грн), а всього - 167,516 млрд грн. Наведені дані свідчать про значний обсяг несплаченої заборгованості підприємств, нестачу коштів для здійснення поточної діяльності позивача, у тому числі - для забезпечення підприємств необхідним обсягом природного газу протягом опалювальних сезонів 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021 років. Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", забезпечує галузі національної економіки і населення природним газом. Тобто, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" як підприємство державного сектору економіки є об`єктом, що має стратегічне значення для економіки, суспільства і безпеки держави. Відсутність можливості вчасно розраховуватись за природний газ, а як наслідок - відсутність можливості вчасно надати послуги з постачання природного газу спричинить значні соціально та економічно негативні наслідки для всієї України. Таким чином, несвоєчасність оплати контрагентів прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, закачування природного газу у підземні сховища для забезпечення опалювального періоду 2020-2021 років.

Також позивач просить врахувати, що відповідачем не надано до матеріалів справи жодного документу, який би міг свідчити про можливість зменшення розміру штрафних санкцій, зокрема на підтвердження скрутного матеріального становища відповідача та неможливості ним вчасної оплати. Матеріали справи також не містять будь-якого доказу на підтвердження будь-яких намагань відповідача виконати зобов`язання за Договором вчасно.

Дослідивши доводи відповідача щодо зменшення розміру пені, господарський суд вважає необхідним зменшити її розмір на 50 %, враховуючи наступне.

У відповідності до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Аналіз наданих відповідачем документів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про зменшення пені, дає підстави вважати, що збиткова господарська діяльність відповідача значною мірою зумовлена невиконанням перед ним зобов`язань споживачами (усіх категорій) не в повному обсязі за отримані послуги з опалення. Наявність такої заборгованості залежить не лише від заявника, а і від виконанням зобов`язань з боку споживачів послуг боржника.

Разом з тим, господарський суд приймає до уваги і заперечення та пояснення АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в цій частині. Однак, пеня є лише санкціями за невиконання грошового зобов`язання, а не основним боргом, а тому будувати на цих платежах свої доходи та видатки позивач не може. Окрім стягнення пені позивач нараховує та стягує також проценти річних, які в певній мірі компенсують знецінення несплачених коштів відповідачем. Тому при зменшенні розміру пені позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому стані.

З підстав викладеного господарський суд згідно клопотання відповідача зменшує пеню на 50 %, тобто до 350 350,29 грн.

В розрізі зазначеного вище суд вважає за необхідне вказати, що відповідне зменшення пені є адекватною мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язань і проявом балансу між інтересами кредитора і боржника та узгоджується з нормами закону, які регулюють можливість такого зменшення, а також є засобом недопущення використання пені як інструменту отримання безпідставних доходів, а не як способу стимулювання боржника до належного виконання зобов`язань.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/13801/19.

Витрати позивача по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Крупської, 2А; ідентифікаційний код: 31678853) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код: 20077720) 3 364 655,83 грн основного боргу, 350 350,29 грн пені, 162 803,25 грн трьох процентів річних, 125 954,28 грн інфляційних втрат, 13 112,72 грн збитків, а також 65 508,40 грн сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6); Спільному підприємству - Товариству з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Крупської, 2А).

Повне рішення складено 22.02.2021.

Суддя О.Л. Бестаченко