РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021Справа № 910/20499/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Бабич М.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Евровет"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

про стягнення 3 531 199,54 грн,

Представники сторін:

від позивача: Штерле В.М.,

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Евровет" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" про стягнення 3 531 199,54 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з за договорами поставки ветеринарних препаратів № 334/2018/КАМ/О від 05.04.2018 та № 342/2018/КАМ/О від 16.04.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 28.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/20499/20, призначено підготовче засідання у справі 27.01.2021.

В підготовче засідання 27.01.2021 з`явився представник позивача.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 15.02.2021.

В судове засідання 15.02.2021 з`явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, уповноваженого представника не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, а його неявка не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 15.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Евровет" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (Покупець) укладено договір поставки ветеринарних препаратів № 334/2018/КАМ/О (надалі також договір-1), предметом якого, згідно з п. 3.2, є поставка ветеринарних препаратів (медикаменти, вакцини, дезінфікуючі засоби) (далі - Товар). Перелік і найменування Товару зазначається у Специфікаціях до даного Договору, накладних документах на кожну окрему партію Товару.

Згідно з п. 3.1 договору-1, в порядку та на умовах, визначених даним Договором, «Постачальник» бере на себе зобов`язання здійснити поставку Товару, який не обтяжений правами третіх осіб, та передати його у власність «Покупця», а «Покупець» зобов`язується прийняти та оплатити поставлений «Постачальником» Товар належної якості та в обумовлені сторонами строки.

Відповідно до п. 4.3 договору-1, строк поставки Товару складає 2 (Два) робочі дні з моменту підтвердження замовлення «Постачальником», якщо інший строк поставки Товару не визначено у рахунку-фактурі. В разі погодження «Покупцем» кількості та строку поставки Товару, визначеному у рахунку-фактурі, останній здійснює оплату відповідного рахунку-фактури.

За приписами пунктів 6.1-6.5 договору-1, вартість Товару визначається у Специфікаціях, які є невід`ємними частинами даного Договору.

Ціни на Товар, що поставляється «Постачальником» за даним Договором, зафіксована в національній валюті України - гривні, за погодженням сторін може бути зафіксована у ЄВРО. При цьому, оплата вартості Товару в будь-якому разі здійснюється в національній валюті із застосуванням офіційного курсу НБУ на момент виставлення рахунку.

Розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються «Покупцем» у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок «Постачальника», згідно умов зазначених у п. 6.5. Договору.

Вважається, що «Покупець» виконав свої зобов`язання, коли грошові кошти були перераховані за реквізитами «Постачальника», вказаними у даному Договорі.

Для отримання оплати є необхідність виконання наступних умов: «Постачальник» передає «Покупцю» всю кількість Товару згідно рахунку-фактури; «Сторони» підписують належним чином оформлену видаткову накладну: «Постачальник» передає «Покупцю» повний пакет оригіналів документів, зазначених в п. 4.5. даного Договору.

Як вказано у п. 6.6 договору-1, після виконання останньої з умов, зазначених в п. 6.5.: «Покупець» сплачує 80 (Вісімдесят) % оплати вартості поставленого товару на розрахунковий рахунок «Постачальника» протягом 30 робочих днів; остаточний розрахунок в розмірі 20 (Двадцять) % оплати вартості поставленого товару здійснюється протягом 3 (Три) робочих днів після того, як «Постачальника» в строки передбачені чинним законодавством, засобами електронного зв`язку надіслав «Покупцю» податкову накладну, зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних, але в будь-якому разі не раніше строку, вказаного в пункті 6.6.1 даного Договору.

Згідно з п. 7.7 договору-1 «Покупець» за несвоєчасну оплату Товару сплачує «Постачальнику» пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 5 (П`ять) % від загальної вартості неоплаченого Товару.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2022 року. (п. 10.1 договору-1).

03.07.2018 сторонами підписано Специфікацію № 1 до договору-1, де зазначено перелік та найменування товару.

У Додатковій угоді № 1 від 30.09.2018 до договору-1 сторони встановили та підтвердили прострочену суму основного боргу Покупця перед Постачальником по договору поставки № 334/2018/КАМ/О від 05.04.2018 в загальному розмірі 46 897,68 грн. по видатковим накладним від 06.08.2018, 09.08.2018, 13.08.2018 та визначили строк його оплати не пізніше ніж до 23.10.2018 включно.

У Додатковій угоді № 2 від 19.12.2018 до договору-1 сторони встановили та підтвердили прострочену суму основного боргу Покупця перед Постачальником по договору поставки № 334/2018/КАМ/О від 05.04.2018 в загальному розмірі 226 565,16 грн. по видатковим накладним за серпень-жовтень 2018 року та визначили строк його оплати не пізніше ніж до 30.01.2019 включно.

У Додатковій угоді № 3 від 26.02.2019 до договору-1 сторони встановили та підтвердили прострочену суму основного боргу Покупця перед Постачальником по договору поставки № 334/2018/КАМ/О від 05.04.2018 в загальному розмірі 103 652,04 грн. по видатковим накладним за листопад-грудень 2018 року та визначили строк його оплати не пізніше ніж до 25.03.2019 включно.

У Додатковій угоді № 4 від 12.04.2019 до договору-1 сторони встановили та підтвердили прострочену суму основного боргу Покупця перед Постачальником по договору поставки № 334/2018/КАМ/О від 05.04.2018 в загальному розмірі 106 052,40 грн. по видатковим накладним за січень-лютий 2019 року та визначили строк його оплати не пізніше ніж до 24.04.2019 включно.

У Додатковій угоді № 5 від 21.01.2020 до договору-1 сторони встановили та підтвердили станом на 21.01.2020 суму боргу Покупця перед Постачальником за поставлений товар по договору поставки № 334/2018/КАМ/О від 05.04.2018 в загальному розмірі 1 780 951,44 грн. по видатковим накладним за серпень-грудень 2018 року та визначили строк його оплати не пізніше ніж до 31.03.2020 включно.

На підтвердження належного виконання умов договору-1 з поставки товару позивачем також долучено до позову видаткові накладні за період з серпня 2019 року по листопад 2020 року та відповідні довіреності на отримання матеріальних цінностей.

Крім того, 16.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Евровет" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (Покупець) укладено договір поставки ветеринарних препаратів № 342/2018/КАМ/О (надалі також договір-2), предметом якого, згідно з п. 3.2, поставка ветеринарних препаратів (медикаменти, вакцини, дезінфікуючі засоби) (далі - Товар). Перелік і найменування Товару зазначається у Специфікаціях до даного Договору, накладних документах на кожну окрему партію Товару.

Згідно з п. 3.1 договору-2, в порядку та на умовах, визначених даним Договором. «Постачальник» бере на себе зобов`язання здійснити поставку Товару, який не обтяжений правами третіх осіб, та передати його у власність «Покупця», а «Покупець» зобов`язується прийняти та оплатити поставлений «Постачальником» Товар належної якості та в обумовлені сторонами строки.

Відповідно до п. 4.3 договору-2, строк поставки Товару складає 2 (Два) робочі дні з моменту підтвердження замовлення «Постачальником», якщо інший строк поставки Товару не визначено у рахунку-фактурі. В разі погодження «Покупцем» кількості та строку поставки Товару, визначеному у рахунку-фактурі, останній здійснює оплату відповідного рахунку-фактури.

За приписами пунктів 6.1-6.5 договору-2, вартість Товару визначається у Специфікаціях, які є невід`ємними частинами даного Договору.

Ціни на Товар, що поставляється «Постачальником» за даним Договором, зафіксована в національній валюті України - гривні, за погодженням сторін може бути зафіксована у ЄВРО. При цьому, оплата вартості Товару в будь-якому разі здійснюється в національній валюті із застосуванням офіційного курсу НБУ на момент виставлення рахунку.

Розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються «Покупцем» у безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок «Постачальника», згідно умов зазначених у п. 6.5. Договору.

Вважається, що «Покупець» виконав свої зобов`язання, коли грошові кошти були перераховані за реквізитами «Постачальника», вказаними у даному Договорі.

Для отримання оплати є необхідність виконання наступних умов: «Постачальник» передає «Покупцю» всю кількість Товару згідно рахунку-фактури; «Сторони» підписують належним чином оформлену видаткову накладну: «Постачальник» передає «Покупцю» повний пакет оригіналів документів, зазначених в п. 4.5. даного Договору.

Як вказано у п. 6.6 договору-2, після виконання останньої з умов, зазначених в п. 6.5.: «Покупець» сплачує 80 (Вісімдесят) % оплати вартості поставленого товару на розрахунковий рахунок «Постачальника» протягом 30 робочих днів; остаточний розрахунок в розмірі 20 (Двадцять) % оплати вартості поставленого товару здійснюється протягом 3 (Три) робочих днів після того, як «Постачальника» в строки передбачені чинним законодавством, засобами електронного зв`язку надіслав «Покупцю» податкову накладну, зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних, але в будь-якому разі не раніше строку, вказаного в пункті 6.6.1 даного Договору.

Згідно з п. 7.7 договору-2 «Покупець» за несвоєчасну оплату Товару сплачує «Постачальнику» пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 5 (П`ять) % від загальної вартості неоплаченого Товару.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2022 року. (п. 10.1 договору-2).

03.07.2018 сторонами підписано Специфікацію № 1 до договору-2, де зазначено перелік та найменування товару.

У Додатковій угоді № 1 від 30.09.2018 до договору-2 сторони встановили та підтвердили прострочену суму основного боргу Покупця перед Постачальником по договору поставки № 342/2018/КАМ/О від 16.04.2018 в загальному розмірі 18 530,40 грн. по видатковим накладним від 23.07.2018 та визначили строк його оплати не пізніше ніж до 19.10.2018 включно.

У Додатковій угоді № 2 від 20.02.2019 до договору-2 сторони встановили та підтвердили прострочену суму основного боргу Покупця перед Постачальником по договору поставки № 342/2018/КАМ/О від 16.04.2018 в загальному розмірі 32 478,60 грн. по видатковій накладній від 28.11.2018 та визначили строк його оплати не пізніше ніж до 12.03.2019 включно.

У Додатковій угоді № 3 від 11.04.2019 до договору-2 сторони встановили та підтвердили прострочену суму основного боргу Покупця перед Постачальником по договору поставки № 342/2018/КАМ/О від 16.04.2018 в загальному розмірі 23 912,28 грн. по видатковим накладним від 25.02.2019 та 28.02.2019 та визначили строк його оплати не пізніше ніж до 26.04.2019 включно.

У Додатковій угоді № 5 від 05.05.2020 до договору-2 сторони встановили та підтвердили станом на 05.05.2020 суму боргу Покупця перед Постачальником за поставлений товар по договору поставки № 342/2018/КАМ/О від 16.04.2018 в загальному розмірі 30 339,72 грн. по видатковим накладним від 23.01.2020 та 10.02.2020 та визначили строк його оплати не пізніше ніж до 30.06.2020 включно.

На підтвердження належного виконання умов договору-2 з поставки товару позивачем також долучено до позову видаткові накладні за липень, жовтень, листопад 2018 року, лютий-липень, вересень-листопад 2019 року, січень, лютий, червень та серпень 2020 року та відповідні довіреності на отримання матеріальних цінностей.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач не виконав свої зобов`язання з оплати поставленого товару у повному обсязі, здійснивши його часткову оплату, у зв`язку з чим заборгованість позивача становить 3 072 080,16 грн за договором-1 та 52 159,80 грн за договором-2, а загалом 3 124 239,96 грн. Ураховуючи прострочення оплати, поряд з сумою основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 156 212,00 грн, 3% річних в розмірі 88 107,76 грн та інфляційні у розмірі 162 639,82 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору-1 у період з 06.08.2018 по 09.11.2020 позивач поставив, а відповідач в свою чергу прийняв товар загальною вартістю 6 021 337,96 грн, що підтверджується видатковими накладними за відповідний період, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень.

Повноваження представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на приймання поставленого товару від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Евровет" підтверджуються довіреностями на отримання матеріальних цінностей, виданими у період з 06.08.2018 по 09.11.2020.

Крім того, наявність заборгованості підтверджено самим відповідачем у додаткових угодах № 1 - № 5 до договору-1.

Однак, всупереч умовам договору (з урахуванням додаткових угод) щодо строку його оплати, відповідач розрахувався з позивачем частково на суму 2 949 257,80 грн, що підтверджується випискою по рахунку позивача.

Отже, з урахуванням наведеного, борг відповідача за договором1 перед позивачем становить 3 072 080,16 грн.

Крім того, на виконання умов договору-2 у період з 23.07.2018 по 06.08.2020 позивач поставив, а відповідач в свою чергу прийняв товар загальною вартістю 312 824,64 грн, що підтверджується видатковими накладними за відповідний період, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень.

Повноваження представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на приймання поставленого товару від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Евровет" підтверджуються довіреностями на отримання матеріальних цінностей, виданими у період з 23.07.2018 по 06.08.2020.

Крім того, наявність заборгованості підтверджено самим відповідачем у додаткових угодах № 1 - № 5 до договору-2.

Однак, всупереч умовам договору (з урахуванням додаткових угод) щодо строку його оплати, відповідач розрахувався з позивачем частково на суму 260 664,84 грн, що підтверджується випискою по рахунку позивача.

Отже, з урахуванням наведеного, борг відповідача за договором-2 перед позивачем становить 52 159,80 грн.

Також, суд зазначає, що на підтвердження реєстрації податкових накладних за договорами та направлення їх контрагенту позивачем надано скріншоти реєстру податкових документів з облікового програмного комплексу "ME.Doc".

Однак, належних та достатніх доказів відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем заборгованості перед позивачем у розмірі 3 124 239,96 грн до матеріалів справи не подано.

За наведених обставин суд зазначає, що відповідач порушив свої зобов`язання за договорами, не здійснив оплату товару у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 3 124 239,96 грн, факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

Поряд з сумою основного боргу за прострочення грошових зобов`язань за договорами позивачем заявлено до стягнення 3% річних у загальному розмірі 88 107,76 грн та інфляційні у загальному розмірі 162 639,82 грн.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. (п.п. 4.1, 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013).

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). (п.п. 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013)

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині правильні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Окрім того, за прострочення грошових зобов`язань за договорами позивачем заявлено до стягнення пеню у загальному розмірі 156 212,00 грн.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 Господарського кодексу України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У п. 7.7 договорів сторони погодили, що «Покупець» за несвоєчасну оплату Товару сплачує «Постачальнику» пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочення, але не більше 5 (П`ять) % від загальної вартості неоплаченого Товару.

Перевіривши розрахунки пені, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині правильні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі.

Відповідач в свою чергу обставин прострочення перед позивачем не спростував та не заперечив.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та задоволенню підлягають у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 52 967,99 грн (яка підлягала сплаті за подання цього позову), а в решті судовий збір підлягає поверненню позивачу за його клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (вул. Пожарського, 3, м. Київ, 02094, ідентифікаційний код 30160757) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Евровет" (вул. Народного Ополчення, 26-А, кім. 112-124, м. Київ, 03151, ідентифікаційний код 35370894) борг у розмірі 3 124 239,96 грн, 3% річних у розмірі 88 107,76 грн, інфляційні у розмірі 162 639,82 грн, пеню у розмірі 156 212,00 грн та судовий збір у розмірі 52 967,99 грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 22.02.2021

Суддя Т. Ю. Трофименко