ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

24.02.2021м. ДніпроСправа № 904/6482/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Короля Едуарда Миколайовича, м. Мукачеве, Закарпатська область

до Приватного акціонерного товариства "Ремонтно-механічний завод", м. Дніпро

про стягнення суми основного боргу у розмірі 28 000 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Король Едуард Миколайович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Ремонтно-механічний завод" про стягнення суми основного боргу у розмірі 28 000 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором - заявкою № б/н від 18.08.2020 з оплати наданих послуг.

Ухвалою суду від 07.12.2020 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Короля Едуарда Миколайовича №б/н від 20.11.2020 залишено без руху.

Ухвалою суду від 24.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/6482/20 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позивач надав до суду заяву про закриття провадження у справі. В обґрунтування поданої заяви позивач послався на оплату відповідачем суми заборгованості в позасудовому порядку.

На підтвердження зазначених обставин позивачем долучено до матеріалів справи платіжне доручення № 561 від 07.12.2020.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що відповідач фактично задовольнив вимоги позивача у позасудовому порядку після звернення останнього до суду з цим позовом, провадження у справі слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Також у заяві про закриття провадження у справі позивач заявив клопотання про стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору та втрат на правову допомогу у загальному розмірі 6700 грн.

Частиною 9 ст. 129 ГПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

За таких обставин, витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 грн. слід покласти на відповідача.

Щодо покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу слід зазначити про таке.

У якості доказів надання адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем Фізичній особі-підприємцю Королю Едуарду Миколайовичу юридичних послуг під час розгляду справи №904/6482/20 позивачем долучено до суду: договір про правову допомогу від 17.11.2020, ордер № 1009996 від 20.11.2020, квитанцію до прибуткового касового ордера № 06-11 від 20.11.2020 на суму 4 700 грн.

Відповідно до п. 1.1 договору про правову допомогу, за цим договором повірений (адвокат) зобов`язується від імені і за рахунок довірителя (клієнта) здійснити наступні дії: надати правову допомогу у спорі, що виник із ПрАТ "Ремонтно-механічний завод". З цією метою: 1. Здійснити огляд, вивчення та попередню оцінку документів та ін. доказів за їх місцезнаходженням (4 год.); 2. Провести заходи досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет безспірного повернення боргу та направлення вимоги (1 год.); 3. Підготувати пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготувати позовну заяву (6 год.); 4. Здійснити арифметичні розрахунки (1 год.); 5. Вчинити інші дії, необхідні для розгляду справи та її повного юридичного супроводу в т.ч. забезпечення виконання судового рішення (4 год.).

Згідно з п. 2.1 договору про правову допомогу, за здійснення дії, що визначені у п. 1.1 цього договору, довіритель сплачує повіреному винагороду в розмірі 4 700 грн.

Пунктом 2.3 договору про правову допомогу встановлено, що при задоволенні позову довіритель сплачує повіреному премію (гонорар успіху) у розмірі 2 000 грн.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дослідивши опис послуг, що мають бути надані адвокатом клієнту, наведений в п. 1.1 договору про правову допомогу, судом встановлено таке. Фактично за цим договором клієнту мають бути надані юридичні послуги загальною тривалістю 16 годин та вартістю 4 700 грн. Тобто, 1 година роботи адвоката оцінюється сторонами в 293,75 грн.

Разом з цим, згідно пп. 5 п. 1.1 договору про правову допомогу, за цим договором повірений (адвокат) зобов`язується вчинити інші дії, необхідні для розгляду справи та її повного юридичного супроводу в т.ч. забезпечення виконання судового рішення (4 год.).

Передбачені договором "інші дії" сторонами не конкретизовані. Разом з тим, дана справа розглядається без виклику представників сторін, жодних додаткових документів (окрім заяви про закриття провадження у справі) представником позивача надано не було. Щодо забезпечення виконання судового рішення, то, по-перше, сума основного боргу вже сплачена відповідачем та примусового стягнення не потребує; по-друге, компенсації за рахунок іншої сторони підлягають тільки витрати на правову допомогу, що фактично була надана. Адже сторони за договором про надання правової допомоги мають право як достроково розірвати такий договір та не продовжувати договірні відносини (зокрема, щодо виконання рішення суду), так і не виключена можливість добровільної сплати відповідачем вартості понесених позивачем судових витрат, що буде присуджена до стягнення судом за результатами розгляду цієї справи.

За таких обставин, витрати, передбачені пп. 5 п. 1.1 договору про правову допомогу, є обґрунтованими у розмірі 293,75 грн.: складання та подання до суду заяви про закриття провадження у справі - 1 год.

А отже, вимоги позивача про покладення на відповідача витрат на правову допомогу, передбачених п. 1.1 договору, є обґрунтованими у розмірі 3 818,75 грн.

Щодо покладення на відповідача витрат позивача на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. (гонорар успіху) слід зазначити про таке.

Як вказано вище, відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ вказав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

За наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

У даному випадку «гонорар успіху», обумовлений сторонами до сплати у твердому розмірі - 2 000 грн. під відкладальною умовою та є складовою частиною гонорару адвоката.

Дії адвоката, вчинені під час виконання договору про надання правової допомоги, призвели до фактичного досягнення мети, задля якої такий договір був укладений (стягнення суми основного боргу у розмірі 28 000 грн.).

Загальний розмір фактичних витрат позивача на правову допомогу адвоката підтверджений належними доказами та співмірний із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову.

За таких обставин, вимоги позивача про покладення на відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. («гонорар успіху») є обґрунтованими.

У підсумку, слід покласти на відповідача витрати позивача на правову допомогу адвоката у загальному розмірі 5 818,75 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 231, ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 904/6482/20 - закрити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Ремонтно-механічний завод" (місце реєстрації: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Леніна, буд. 15А; ідентифікаційний код: 31384463) на користь Фізичної особи-підприємця Короля Едуарда Миколайовича (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5 818,75 грн.

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили 24.02.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, у частині закриття провадження у справі.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.02.2021.

Суддя М.О. Ніколенко