ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2021 р. Справа№ 910/16450/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Пересенчук Я.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Іванов В.Г.;

від відповідача: Верчик І.Є., Бугера С.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бугери Світлани Миколаївни

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 року

у справі № 910/16450/19 (суддя Лиськов М.О.)

За позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні мережі» (до зміни найменування - Приватне акціонерне товариство "Київобленерго")

До Фізичної особи-підприємця Бугери Світлани Миколаївни,

про стягнення 287 109,94 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні мережі» (до зміни найменування - Приватне акціонерне товариство "Київобленерго") подало до Господарського суду міста Києва позовну заяву до Фізичної особи-підприємця Бугери Світлани Миколаївни про стягнення 287 109,94 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем допущено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі постачальника з метою безоблікового споживання електроенергії, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача вартості самовільно спожитої електричної енергії у розмірі 287 109,94 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що заборгованість відповідача перед позивачем за самовільно спожиту електроенергію станом на момент звернення до суду є доведеною та обґрунтованою.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа-підприємець Бугера Світлана Миколаївна звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 у справі №910/16450/19 та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що особа, яка брала участь у складанні акту про порушення від 08.02.2018 та у засіданні комісії 21.02.2018 (Бугера Сергій Петрович), представником відповідача не є, а відповідач ніколи не уповноважувала вказану особу на представництво інтересів відповідача. Апелянт зазначає, що під час проведення перевірки та складення акту про порушення працівники позивача не встановили місце безоблікового підключення, тому не змогли належним чином включити до акту його опис та відобразити його на схемі. Апелянт вказує, що за схемою акту про порушення взагалі не може здійснюватись безоблікове споживання, оскільки електромагнітні пускачі розраховані на значно більшу електричну енергію аніж та, що споживалась відповідачем. Для вирішення вказаних питань відповідачем було заявлено клопотання про призначення інженерної експертизи, але суд першої інстанції безпідставно відхилив таке клопотання.

Також, в поданій апеляційній скарзі відповідачем було заявлено клопотання про призначення судової інженерної експертизи та про зобов`язання позивача виконати вимоги ст. 90 ГПК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2020 року апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дідиченко М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/16450/19 та призначено справу до розгляду на 01.04.2020.

23.03.2020 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому останній, у зв`язку з тим, що починаючи з 12.03.2020 на всій території України було введено обмежувальні заходи попередження розповсюдження коронавірусної інфекції (COVID-19), просив відкласти розгляд справи № 910/16450/19 на іншу дату та час.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 учасників справи повідомлено про те, що розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Бугери Світлани Миколаївни на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 у справі №910/16450/19 01.04.2020 не відбувся; запропоновано подати до суду апеляційної інстанції заяви про розгляд апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Бугери Світлани Миколаївни на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 у справі №910/16450/19 у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; у випадку не реалізації сторонами їхнього права на подачу відповідної заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, про дату і час судового засідання учасники справи будуть повідомлені додатково.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2020 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 року по справі №910/16450/19 призначено на 27.05.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 призначено по справі № 910/16450/19 судову електротехнічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі на час проведення судової експертизи.

На адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов висновок експерта №16072/20-46/34994/34995/20-46 за результатами проведення електротехнічної експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 поновлено провадження у справі № 910/16450/19 та призначено до розгляду на 10.02.2021.

Позиції учасників справи

26.03.2020 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти вимог та доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заявлені клопотання та результати їх розгляду

10.02.2021 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просить провести зміну назви позивача з Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні мережі».

Відповідно до ст. 90 ЦК України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності.

Сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи.

Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

У даному випадку відбулась лише зміна найменування позивача (з Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні мережі») без зміни при цьому його організаційно-правової форми, тому з огляду на викладене вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в частині третій статті 52 ГПК, не потребується.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

27 серпня 2007 року між Фізичною особою-підприємцем Бугерою Світланою Миколаївною (Споживач) та Закритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго» (яке в подальшому змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні мережі») (Постачальник) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 1986 (Далі по тексту - Договір) на об`єкт Відповідача за адресою: Київська обл., Броварський р-н, с. Семиполки, вул. Київське шосе, 123.

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 30 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Працівниками позивача 08.02.2018 року на об`єкті відповідача за адресою: Київська обл., Броварський р-н, с. Семиполки, вул. Київське шосе, 123 було проведено перевірку дотримання правил ПКЕЕ, за результатами якої позивачем був складений Акт про порушення правил користування електричною енергією № К 039166 від 08.02.2018.

В акті про порушення № К 039166 від 08.02.2018 встановлений наступний факт порушення Правил користування електричною енергією, а саме порушено п. 6.40 ПКЕЕ - самовільне підключення споживача перед приладом обліку, шляхом монтажу прихованого відгалуження із схемою реверсивних електромагнітних пускачів. Дана схема дозволяє споживати електричну енергію поза засобами обліку. Електрична енергія споживається, але не обліковується і не оплачується.

21.02.2018 року було проведено засідання комісії по розгляду акта № К 039166 від 08.02.2018. За наслідками засідання комісії, вирішено остаточне рішення комісії перенести на 28.02.2018.

28.02.2018 року було проведено засідання комісії по розгляду акту № К 039166 від 08.02.2018, за наслідками якого було прийнято рішення провести нарахування згідно п. 2.1.5 Методики за період з 28.10.2016 по дату усунення порушення - 19.02.2018 та по тарифах, що існували протягом даного періоду.

Рішення комісії оформлене протоколом № 138 від 28.02.2018 року. Згідно із розрахунком Позивача за недораховану електроенергію підлягає до сплати сума 287 109,94 грн.

Спір у справі виник у зв`язку із наявністю, на думку позивача, у відповідача зобов`язання щодо відшкодування вартості спожитої електричної енергії на загальну суму 287 109,94 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що заборгованість відповідача перед ПрАТ "Київобленерго" за самовільно спожиту електроенергію станом на момент звернення до суду становить 287 109,94 грн., а строк виконання грошового зобов`язання настав.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За приписами статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно із ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.

Статтею 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є зокрема: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку; створення перешкод у здійсненні державного енергетичного нагляду (контролю); пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо; відмова у доступі уповноважених працівників постачальників послуг комерційного обліку до приміщень, де розташовані лічильники електричної енергії, якщо обов`язок надання такого доступу встановлений законодавством.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальником електричної енергії та споживачами врегульовані Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. (далі - ПКЕЕ), яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п.3.3 ПКЕЕ відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Пунктом 6.40 ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за №782/12656.

У разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці. (п. 6.41. Правил користування електричною енергією).

У пункті 6.42 Правил користування електричною енергією передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі задоволення судом скарги споживача постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) скасовує відповідний акт про порушення.

Як вбачається із спірного протоколу від 28.02.2018, комісія прийняла рішення про нарахування обсягу та вартості електричної енергії на підставі п. 2.1.5. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією встановлений у Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика), яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 р. N 562.

Згідно з положеннями підпункту 2 пункту 2.1.5 Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

У разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства. До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов до висновку про те, що належних та допустимих доказів оскарження рішення комісії з розгляду акту про порушення, оформленого протоколом № 138 від 28.02.2018, відповідачем не надано, з огляду на що суд відхилив доводи відповідача стосовно невідповідності Акту порушення № К 339166 від 08.02.2018 вимогам чинного законодавства.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає, що вирішуючи спір про застосування енергопостачальником до споживача електричної енергії санкції у вигляді стягнення вартості електроенергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил, суди повинні дослідити обставини щодо вчинення споживачем такого порушення. Для донарахування споживачу суми недоврахованої електроенергії визначальним є саме факт порушення Правил.

Згідно з абзацом четвертим підпункту 2.9 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5 - 7 пункту 2.1 цієї глави, Методика застосовується за умови виявлення місця (точки) підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

В акті про порушення зазначено, що самовільне підключення було виконано прихованою електропроводкою.

Відповідно до п. 1.2. ПКЕЕ прихована електропроводка - електрична проводка, яка приєднана до електричної мережі поза розрахунковим засобом обліку, яку представник постачальника без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів, під час попереднього контрольного огляду засобу обліку або технічної перевірки не мав можливості виявити.

В той же час, в акті про порушення, як в описі виявленого порушення, так і на наведеній в акті схемі електропостачання споживача, чітко не зазначено місце самовільного підключення електропроводки до електричної мережі (не зазначено де саме здійснено самовільне підключення до електричної мережі), а також акт не містить інформації щодо вчинення представниками енергопостачальника дій, необхідних для виявлення прихованої електропроводки (у тому числі місця її підключення), а саме: використання спеціальних технічних засобів та/або здійснення часткового демонтажу будівельних конструкцій, оздоблювальних матеріалів.

Відповідно до пункту 4.6 Методики в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням: меж балансової належності; перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення; фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що Акт про порушення від 08.02.2018 не містить усіх даних, необхідних для здійснення нарахування обсягу електроенергії відповідно до пункту 2.9 Методики, отже складений без дотримання положень Методики, а тому не міг бути підставою для здійснення нарахування обсягу електричної енергії відповідно до рішення.

Вказане вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.02.2020 у справі № 904/1759/18.

Крім того, для встановлення факту, чи дійсно відбулось самовільне підключення відповідачем перед приладом обліку шляхом монтажу прихованого відгалуження із схемою реверсивних електромагнітних пускачів, судом апеляційної інстанції було призначено судову електротехнічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Відповідно до висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення електротехнічної експертизи від 16.12.2020 встановлено, що:

- за результатами проведених експертом досліджень не було виявлено втручання у роботу приладу обліку НІК 2301 АПІ зав. № 0702526 шляхом монтажу прихованого відгалуження із системою реверсивного електромагнітного пускача;

- інформацію, що міститься у складеному акті про порушення № К039166 від 08.02.2018 щодо факту самовільного підключення відповідачем перед приладом обліку шляхом монтажу прихованого відгалуження із схемою реверсивного електромагнітного пускача, відповідно до відображеної у ньому схемі, проведеними дослідженнями не підтверджено.

Таким чином, факт вчинення відповідачем правопорушення у сфері електроенергетики, зокрема, порушення п. 6.40. Правил користування електричною енергією, зафіксованого в акті № К039166 від 02.08.2018 про порушення, не підтверджено матеріалами справи та спростовано висновком експерта, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування п. 2.1.5 Методики.

У зв`язку із викладеним вище колегія суддів дійшла до висновку про відхилення клопотання апелянта про зобов`язання позивача надати відповіді на запитання, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, через їх недоцільність з огляду на наявний в матеріалах справи висновок судового експерта.

Пунктом 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №312 від 14.03.2018 (які були чинні на момент розгляду справи) визначено, що кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

Спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом.

Якщо судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили оператор системи скасовує відповідний акт про порушення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому ст. 74 ГПК України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту вчинення відповідачем порушення ПКЕЕ (яке було чинне на момент виникнення спірних правовідносин) у вигляді самовільного підключення перед приладом обліку шляхом монтажу прихованого відгалуження із схемою реверсивних електромагнітних пускачів, а тому колегія суддів дійшла до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Бугери Світлани Миколаївни підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 року у справі № 910/16450/19 - скасуванню.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 278, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Бугери Світлани Миколаївни на рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 року у справі № 910/16450/19 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.01.2020 року у справі № 910/16450/19 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні мережі» (до зміни найменування - Приватне акціонерне товариство "Київобленерго") (вул. Київська, 2 Б, м. Вишневе, Києво-Святошинський район, Київська обл., 08132; ідентифікаційний код 23243188) на користь Фізичної особи-підприємця Бугери Світлани Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 6 459,98 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/16450/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 16.02.2021

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко