ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021м. ДніпроСправа № 904/5637/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О. за участю секретаря судового засідання Білана О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» (м. Дніпро)

до державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова» (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості у розмірі 430025,26грн.

Представники:

від позивача: Челапко І.С., Цебратенко К.В.

від відповідача: Малик А.С.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» звернулось з позовом до державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова» про стягнення заборгованості у розмірі 430025,26грн, з яких: 389100грн - основна заборгованість, 29235,66грн - пеня, 6633,84грн - 3% річних, 5055,76грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- відповідачем неналежно виконані умови договору № 16/14 від 27.03.2014 на проведення дослідно-конструкторських робіт по нанесенню зміцнюючих оболонок на металеві корпуси 2Ц4С3 94.7203.2504.0100.00.0 балонів 2Ц4С3 94.7203.2504.0000.00.0 в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи;

- основний борг складає 389100грн, пеня за період з 12.03.2020 по 11.09.2020 29235,66грн, інфляційне збільшення боргу з 12.03.2020 по 05.10.2020 5055,76грн, 3% річних з 12.03.2020 по 05.10.2020 6633,84грн.

Також, позивач просить суд в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України зазначити в рішенні про нарахування 3% річних та інфляційних втрат до моменту виконання рішення.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що:

- умовами договору визначено 80% передоплату;

- матеріали справи містять листування між сторонами щодо необхідності внесення авансового платежу та прохання відповідача здійснити роботи з відстроченням сплати авансового платежу;

- позивачем на свій ризик було здійснено роботи передбачені договором без авансового платежу;

- акт №1 здачі-приймання науково-технічної продукції по договору №16/14 від 27.03.2014 складений 24.12.2014;

- в акті зокрема зазначено про виконання робіт на суму 389100грн;

- в момент підписання сторонами акту у відповідача виник обов`язок з оплати отриманих послуг, а у позивача - право витребування оплати робіт;

- позивач скористався своїм правом на звернення до суду з даним позовом лише після спливу майже 5 років, і отже, поза межами позовної давності.

Позивач заперечує проти задоволення заяви про застосування позовної давності, оскільки мало місце переривання строку позовної давності у зв`язку з підписанням актів звіряння взаєморозрахунків.

Крім того, відповідач звернувся із клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій на 50%. Клопотання обґрунтовано тим, що відповідач є державним підприємством стратегічної сфери з великою кількістю працюючих, а штрафні санкції є непомірно великими.

Позивач заперечує проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій з посиланням на те, що складне фінансове становище не може бути безумовною підставою для зменшення пені. Відповідач не надав доказів вжиття заходів, направлених на погашення спірної заборгованості, а також інших заходів для запобіганню нарахування санкцій.

У судовому засіданні 09.02.2021 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

27.03.2014 між державним підприємством «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» (замовник) та державним підприємством «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» (виконавець) укладено договір № 16/14 на проведення дослідно-конструкторських робіт по нанесенню зміцнюючих оболонок на металеві корпуси 2Ц4С3 94.7203.2504.0100.00.0 балонів 2Ц4С3 94.7203.2504.0000.00.0.

За умовами п. 1.1 договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати ОКР по нанесенню зміцнюючих оболонок на металеві корпуси 2Ц4С3 94.7203.2504.0100.00.0 балонів 2Ц4С3 94.7203.2504.0000.00.0 у кількості 5 одиниць для виробу ВІ-1, у тому числі 1 од. контрольно-вибіркові випробування (КВІ).

Відповідно до п. 4.7 договору, замовник в 10-ти денний термін після отримання акту здачі-приймання робіт направляє виконавцю підписаний акт або мотивовану відмову від приймання.

24.12.2014 сторонами підписано акт № 1 здачі-приймання науково-технічної продукції до договору №16/14 від 27.03.2014 за на загальну суму 389100грн.

Відповідно до п. 4.11 договору дія договору припиняється після виконання замовником фінансових зобов`язань.

Предметом доказування по справі є обставини щодо укладання договору, виконання робіт та прострочення оплати робіт.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як зазначалось вище, між сторонами був укладений договір № 16/14 від 27.03.2014 на проведення дослідно-конструкторських робіт по нанесенню зміцнюючих оболонок на металеві корпуси 2Ц4С3 94.7203.2504.0100.00.0 балонів 2Ц4С3 94.7203.2504.0000.00.0.

Позивач виконав свої зобов`язання за договором, що підтверджується підписаним сторонами актом здачі-приймання № 1 від 24.12.2014 на загальну суму 389100грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.2 договору, замовник перераховує виконавцю аванс в розмірі 80% від вартості робіт. Строк надання авансу рахується з моменту зарахування коштів на рахунок виконавця. Зарахування виданого авансу проводиться при розрахунках за роботи в цілому. Виконавець надає замовнику податкову накладну в протягом 3 днів з моменту отримання передоплати, а на залишкову суму (20%) у пакеті документів на вивантаження матчастини.

Умовами договору строк оплати за виконані роботи не встановлений.

Замовник, відповідно до умов договору, попередню оплату не здійснив, що підтверджується актом здачі-приймання за № 1 від 24.12.2014, в якому зазначено про відсутність авансування, а також листами позивача № 91/5675 від 26.08.2014, № 91/6067 від 11.09.2014, № 91/6619 від 02.10.2014 та листом відповідача №124-П7У-7585 від 13.10.2014.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

02.03.2020 позивачем було відправлено на адресу відповідача рекомендованим листом з описом вимогу за вих. № 24/711 від 26.03.2020 щодо сплати заборгованості за виконані роботи протягом 7-ми календарних днів з дня отримання вимоги.

04.03.2020 вимога отримана відповідачем, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, а отже, у відповідача виник обов`язок по сплаті позивачу заборгованості в розмірі 389100грн в строк до 11.03.2020 - включно.

Однак, відповідач своє зобов`язання не виконав. Сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 389100грн.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 7.4 договору при несвоєчасній оплаті за виконані роботи з нанесення зміцнюючих оболонок балонів 2Ц4С3 94.7203.2504.0000.00.0 замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Згідно з розрахунком позивача пеня за період з 12.03.2020 по 11.09.2020 складає 29235,66грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача 3% річних за період з 12.03.2020 по 11.09.2020 складають 6633,84грн, інфляційні втрати за період з 12.03.2020 по 05.10.2020 - 5055,76грн.

Суд не приймає посилання відповідача на те, що ним не був перерахований аванс за роботи. Наведене не може бути підставою для відмови в позові, роботи виконані і повинні бути оплачені.

Суд вважає подану відповідачем заяву про застосування позовної давності необґрунтованою з урахуванням наступного.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 264 Цивільного Кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Наявні матеріали справи дозволяють стверджувати про те, що відповідачем вчинялися дії, що свідчать про визнання ним свого боргу.

Зокрема, відповідачем та позивачем були підписані акти звіряння розрахунків від 01.01.2015, 01.01.2016, 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019, 01.04.2019 і 01.04.2020, в яких сторони погодили, що заборгованість замовника за виконані роботи становить 389100грн.

Суд звертає увагу, що зазначені акти були підписані посадовими особами відповідача. Наведене свідчить про визнання боргу і отже, мало місце переривання перебігу позовної давності.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Частиною 10 статті 238 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача про зазначення в рішенні про нарахування 3% річних до моменту виконання рішення.

Суд зазначає, що нарахування 3% річних повинно здійснюватись на суму основного боргу в розмірі 389100грн з 12.03.2020 до моменту виконання цього рішення, за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С основний борг; 3 - відсотки річних; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість. Нарахування повинно враховувати зазначену вище суму 3% за період з 12.03.2020 по 11.09.2020 в розмірі 6633,84грн.

В той же час відсутні підстави для такого зазначення щодо інфляційних втрат, оскільки наведена норма закону такого не передбачає.

Суд вважає за необхідне відмовити в замовленні клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

Відповідач посилається на те, що є державним підприємством стратегічної сфери, з великою кількістю працюючих, та вважає штрафні санкції непомірно великими для себе.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд зазначає, що відповідач не скористався своїм правом добровільного погашення заборгованості без нарахування штрафних санкцій.

Матеріали справи не містять доказів звернення відповідача до позивача з пропозиціями про реструктуризацію боргу та зменшення суми штрафних санкцій.

Відповідач взагалі не визнає свою заборгованість посилаючись на пропуск позовної давності.

Нараховані штрафні санкції не є значними або непомірно високими порівняно із сумою основного боргу - 389100грн. Такі нарахування здійснені відповідно законодавства та умов договору.

Складний економічний стан не є достатньою підставою для зменшення нарахувань, а ДП «КБ «Південне» також є державним підприємством стратегічної сфери зі значною кількістю працюючих.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» до державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова» про стягнення заборгованості в розмірі 430025,26грн задовольнити.

Стягнути з державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова» (49008 м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, ідентифікаційний код 14308368) на користь державного підприємства «Конструкторське бюро «Південне» ім. М.К. Янгеля» (49008 м. Дніпро, вул. Криворізька, 3, ідентифікаційний код 14308304) 389100грн основного боргу, 6633,84грн - 3% річних, 5055,76грн інфляційного збільшення суми боргу, 29235,66грн пені, 6450,38грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Органу (особі), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2021 у справі №904/5637/20 здійснювати нарахування 3% річних на суму основного боргу в розмірі 389100грн з 12.03.2020 до моменту виконання цього рішення, за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С основний борг; 3 - відсотки річних; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 19.02.2021.

Суддя В.О. Татарчук