ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. Справа№ 910/10191/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Дикунської С.Я.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 04.02.2021

розглянув апеляційну скаргу Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» в особі Філії «Броварська» ПНВК «ІНТЕРБІЗНЕС» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 (повний текст рішення складено 09.11.2020)

у справі №910/10191/20 (суддя - Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ АМАЛ»

до Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» в особі Філії «Броварська» ПНВК «ІНТЕРБІЗНЕС»

про стягнення 213709,13 грн.

1. Зміст позовних вимог та заперечень

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ АМАЛ» (надалі -позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом з позовом до Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» в особі Філії «Броварська» ПНВК «ІНТЕРБІЗНЕС» (надалі - відповідач) про стягнення 213 709,13 грн., а саме: заборгованості в сумі 179565,74 грн., плати за зберігання транспортного засобу в сумі 15600,00 грн., пені в сумі 13452,71 грн., трьох відсотків річних в сумі 2207,78 грн. та 2882,90 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань зі сплати виконаних робіт та оплати встановлених позивачем запчастин за Договором № 29/08 від 29.08.2019 р. на сервісне обслуговування та продаж запасних частин.

Відповідач у відзиві на позов проти заявлених позовних вимог заперечив та зазначив, що умови договору відповідачем не порушені. Крім того, відповідач посилався на те, що позивачем не направлена податкова накладна до Єдиного реєстру податкових накладних, що унеможливило виконання відповідачем свого обов`язку щодо перерахування коштів за виконані роботи.

У відповідь на відзив, позивач вказав, що договір не містить умов щодо направлення податкових накладних до Єдиного державного реєстру податкових накладних та не ставить в залежність від цього зустрічне виконання обов`язку відповідачем. Проте, договір містить строки для виконання обов`язку щодо оплати послуг відповідачем в п.5.4. договору, а саме сім банківських днів з моменту прийняття партії товару або послуг.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

29.08.2019 між ТОВ «Інком Амал» та Приватною науково-виробничою компанією "Інтербізнес" в особі Філії "Броварська" ПНВК "ІНТЕРБІЗНЕС" укладеного Договір №29/08 на сервісне обслуговування та продаж запасних частин (надалі - Договір), за умовами якого позивач зобов`язувався надавати відповідачеві на платній основі послуги по мийці, технічному обслуговуванню, поточному та капітальному ремонту вантажних автомобілів, причепів, напівпричепів та автобусів європейського та вітчизняного виробництва, здійснювати ремонт та обслуговування автономних обігрівачів, здійснювати продаж запасних частин, автомобільних шин, автохімії, мастил (олив), супутніх товарів для вантажного автотранспорту (далі - товар), за цінами, в асортименті (за номенклатурою) і кількості, що погоджуються сторонами в видаткових накладних, актах виконаних робіт, які є невід`ємною частиною даного Договору, а замовник зобов`язувався приймати послуги та/або товар і оплачувати їх на встановлених даним Договором умовах.

Відповідно до п. 3.2.5 Договору після повного виконання сервісного обслуговування або ремонту замовнику, протягом трьох календарних днів з моменту повідомлення про це виконавцем, замовник зобов`язується забрати свій відремонтований транспортний засіб і використані запасні частини. В разі не виконання умов цього пункту, замовник сплачує виконавцю за стоянку та зберігання транспортного засобу 100, 00 грн за добу.

Згідно з п.3.2.6. договору відповідач зобов`язувався своєчасно та в повному обсязі проводити розрахунки за виконані роботи та встановлені запасні частини відповідно до рахунків-фактур, актів виконаних робіт, видаткових накладних, виставлених позивачем.

Відповідно до п. 4.5. Договору загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим Договором, та/або обсяг робіт по сервісному обслуговуванню або ремонту, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару чи наданих послуг, за всіма видатковими накладними та/або актами виконаних робіт відповідно до умов Договору на протязі його дії.

Згідно з п.5.1. договору відповідач зобов`язувався провести повний розрахунок за придбану по видатковій накладній партію товару та/або за отримання по акту виконаних робіт послуг, у встановлений сторонами термін.

Відповідно до п.5.4. договору при проведенні поставки або виконанні сервісного обслуговування та ремонту з оплатою за фактом (якщо відпущений товар або виконані роботи з відстрочкою платежу, але строк розрахунків в накладній або акті виконаних робіт не зазначений) - відповідач повинен сплатити суму ціни товару або суму поданого сервісного обслуговування або ремонту протягом семи банківських днів з моменту прийняття зазначеної партії товару або послуг.

Згідно з п.5.6. договору датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів в повному обсязі на розрахунковий рахунок позивача.

В разі недотримання відповідачем умов п. 5.1-5.4 цього договору, позивач має право стягнути з відповідача борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення до моменту повного погашення заборгованості (п.6.1. договору).

На виконання умов договору позивачем були надані послуги та витрачені матеріали на загальну суму 179565,74 грн., що підтверджується актами виконаних робіт № ІА-0000239 від 22.01.2020 р. на суму 60209,68 грн., № ІА-0000240 від 22.01.2020 р. на суму 56346,46 грн. та № ІА-0000242 від 22.01.2020 р. на суму 63009,60 грн.. Зазначені акти підписані та скріплені печатками уповноваженими особами позивача та відповідача без зауважень.

Проте, відповідачем надані послуги та витрачені матеріали оплачені не були, внаслідок чого позивачем була направлена претензія на адресу відповідача, в якій позивач просив протягом десяти днів з дня отримання цієї претензії оплатити заборгованість у розмірі 179565,74 грн.

У відповідь на претензію відповідач надіслав лист №б/н, в якому просив відтермінувати оплату за договором №29/08 на сервісне обслуговування до квітня 2020 року з подальшою щомісячною оплатою в розмірі 30000,00 грн., згідно наведеного в листі графіку.

В зв`язку з тим, що відповідач не виконав свої зобов`язання позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі №910/10191/20 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватної науково-виробничої компанії «ІНТЕРБІЗНЕС» в особі Філії «Броварська» ПНВК «ІНТЕРБІЗНЕС» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНКОМ АМАЛ» 179565,74 грн - основного боргу, 15600,00 грн - плати за зберігання транспортного засобу, 13452,71 грн. - пені, 2207,78 грн. - 3% річних, 2882,90 грн. - інфляційних збитків, а також 3205,64 грн. - судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач свій обов`язок за договором щодо надання послуг виконав належним чином, однак відповідач, всупереч договору, за надані позивачем послуги та витрачені матеріали не розрахувався, а тому позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача суму заборгованості, плата за стоянку та штрафні санкції.

Перевіривши нарахування сум пені, 3% річних та інфляційних втрат, які проведені позивачем, суд задовольнив позовні вимоги в цій частині відповідно до проведених позивачем розрахунків.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватна науково-виробнича компанія «ІНТЕРБІЗНЕС» в особі Філії "Броварська" ПНВК «ІНТЕРБІЗНЕС» звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі №910/10191/20 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що місцевий господарський суд не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, таке рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

5. Доводи учасників справи щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач проти задоволення скарги заперечив, мотивуючи тим, що доводи, викладені у апеляційній скарзі відповідача, не відповідають фактичним обставинам, суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору, а рішення місцевого суду від 09.11.2020 прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з чим, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Позивач в обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначив, що відповідачем підписані акти виконаних робіт без зауважень, крім того, відповідач визнав вимоги, викладені в претензії позивача.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

У грудні 2020 року Приватна науково-виробнича компанія «ІНТЕРБІЗНЕС» в особі Філії «Броварська» ПНВК «ІНТЕРБІЗНЕС» звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі №910/10191/20.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/10191/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. суддів: Шаптала Є.Ю., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2020 апеляційну скаргу залишено без руху.

22.12.2020 відповідач подав до суду заяву про усунення недоліків разом з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В зв`язку з перебування судді Шаптали Є.Ю. на лікарняному справу передано на повторний автоматизований розподіл. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2020, справу №910/10191/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. суддів: Станік С.Р., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної науково-виробничої компанії «ІНТЕРБІЗНЕС» в особі Філії «Броварська» ПНВК «ІНТЕРБІЗНЕС», справу призначено до розгляду на 04.02.2021.

У судове засідання 04.02.2021 з`явились директор та представник позивача, представник відповідача прибув в судове засідання без належних доказів на підтвердження повноважень представника в порядку самопредставництва, а наявні в справі довіреності закінчили свою дію 31.12.2020, а тому не був допущений до участі у справі в якості представника відповідача, в залі судового засідання перебував в якості вільного слухача.

7. Джерела права й акти їх застосування

Господарський кодекс України

Відповідно до ч. 1-3 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч. 1, 2, 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Цивільний кодекс України

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 2 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Господарський процесуальний кодекс України.

За приписами частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

8. Позиція апеляційного суду

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судами, 29.08.2019 між позивачем та відповідачем був укладений договір №29/08 на сервісне обслуговування та продаж запасних частин, за умовами якого позивач зобов`язувався надавати відповідачеві на платній основі послуги, в тому числі, технічному обслуговуванню, поточному та капітальному ремонту вантажних автомобілів, здійснювати продаж запасних частин, автомобільних шин, автохімії, мастил (олив), супутніх товарів для вантажного автотранспорту, за цінами, в асортименті (за номенклатурою) і кількості, що погоджуються сторонами в видаткових накладних, актах виконаних робіт, які є невід`ємною частиною даного Договору, а замовник зобов`язувався приймати послуги та/або товар і оплачувати їх на встановлених даним Договором умовах.

На виконання умов вказаного договору позивачем були надані послуги та витрачені матеріали на загальну суму 179565,74 грн. Акти виконаних робіт були підписані та скріплені печатками позивача та відповідача без зауважень.

Спір у справі виник на думку позивача у зв`язку з тим, що відповідачем не виконано свої зобов`язання за договором на сервісне обслуговування та продаж запасних частин №29/08 від 29.08.2019, строк виконання, яких настав в силу умов п.5.1 та 5.4 договору.

В матеріалах справи наявна претензія, яку позивач направив відповідачу та просив останнього у 10-денний термін сплатити суму боргу. Відповідач в своєму листі просив відтермінувати оплату за договором №29/08 на сервісне обслуговування.

Втім, матеріали справи не містять доказів виконання вказаної вище претензії відповідачем.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідач не заперечує факту виконання робіт та встановлення запасних частин позивачем за спірним договором.

Виходячи з зазначеного місцевим судом вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи наявність у відповідача заборгованості в сумі 179565,74 грн. Також не спростовані вимоги позивача про стягнення з нього 15600,00 грн. за стоянку та зберігання транспортного засобу.

Водночас судом не приймаються доводи відповідача, що ним не оплачені виконані роботи та встановлені запасні частини в зв`язку з тим, що позивачем не зареєстровані податкові декларації, оскільки умови договору не передбачають такого зустрічного обов`язку позивача.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов`язання по оплаті виконаних робіт та встановлених запасних частин, що перевірено судом апеляційної інстанції, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів вважає його арифметично вірним та обґрунтованим, а тому, з відповідача на користь позивача правомірно стягнуто 3% річних в сумі 2207,78 грн та 2882,90 грн інфляційних втрат.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 13452,71 грн. Здійснивши перевірку розрахунку пені, колегія суддів вважає його обґрунтованим та арифметично вірним.

9. Висновки апеляційного суду

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що викладені відповідачем доводи в обґрунтування апеляційної скарги є безпідставними, такими що не відповідають дійсним обставинам справи, не доведені жодними доказами, а тому не підлягають задоволенню. Рішення суду першої інстанції від 09.11.2020 прийнято у відповідності до норм закону без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватної науково-виробничої компанії «Інтербізнес» в особі Філії «Броварська» ПНВК «ІНТЕРБІЗНЕС» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі №910/10191/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 у справі №910/10191/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Приватну науково-виробничу компанію «Інтербізнес» в особі Філії «Броварська» ПНВК «ІНТЕРБІЗНЕС».

4. Матеріали справи №910/10191/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 18.02.2021

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Я. Дикунська

С.Р. Станік