ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р. Справа №909/275/20

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Бонк Т.Б.,

суддів Бойко С.М., Матущака О.І.,

секретар судового засідання Борщ І.О.,

за участю представників сторін:

позивача- не з`явився,

відповідача - адвоката Поляка О.В. (ордер на надання правоовї допомоги №780762 від 03.02.2021)

розглянувши апеляційну скаргу Громадської організації "Добробут, розвиток і розквіт села Довге", б/н і б/д (вх.. № апеляційного суду 01-05/3101/20 від 02.11.2020)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2020 (суддя Стефанів Т.В., повний текст рішення складено 09.10.2020, м. Івано-Франківськ)

у справі №909/275/20

за позовом Громадської організації "Добробут, розвиток і розквіт села Довге", с. Довге, Тисменицького району, Івано-Франківської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Стриганецький кар`єр", с. Стриганці, Тисменицького району, Івано-Франківської області

про знесення самочинного будівництва

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

У квітні 2020 року ГО "Добробут, розвиток і розквіт села Довге" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ "Стриганецький кар`єр" про знесення розпочатого самочинного будівництва комплексу з випалу вапна будівельного ТОВ "Стриганецький кар`єр" на земельній ділянці площею 0,38 га (кадастровий номер :01:003:0302), яка знаходиться на урочищі Царинка с. Довге Тисменицького району Івано-Франківської області.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що розпочате відповідачем у жовтні 2019року будівництво комплексу печей по випалу вапна будівельного здійснюється з порушенням ст. 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та постанови Кабінету Міністрів України № 555 від 25.05.2011 "Про порядок проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні", зокрема, без дозвільних документів (що підтверджується складеними управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області актом перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та приписами про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил від 14.02.2020) та без погодження інтересів мешканців села Довге. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. 15, 376 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України та вказує, що оскільки сільський голова с. Довге відмовився звертатись до суду з позовом про знесення самочинного будівництва, такий позов поданий в інтересах порушених прав громади с.Довге ГО "Добробут, розвиток і розквіт села Довге".

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2020 у справі №909/275/20 у задоволенні позову відмовлено. Присуджено до стягнення з ГО «Добробут, розвитку і розквіт села Довге» на користь ТОВ «Стриганецький кар`єр» 39 144,69 грн витрат на правову допомогу.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив, зокрема, з того, що ГО "Добробут, розвиток і розквіт села Довге" не є ні органом державної влади, ні органом місцевого самоврядування, відтак відповідно до приписів ч. 7 ст. 376 ЦК України не має права на звернення до суду з позовом про знесення розпочатого самочинного будівництва з підстав відсутності у відповідача певних дозвільних документів. У зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність порушень прав позивача, а відтак і про відсутність підстав для їх захисту. Суд вказав, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Також суд послався на складений 22.06.2020 Управлінням екології та природних ресурсів Івано-Франківської обласної державної адміністрації висновок з оцінки впливу на довкілля планової діяльності відповідача щодо нового будівництва комплексу по випалу вапна будівельного в с. Довге Тисменицького району Івано-Франківської області, з огляду на який у встановлений нормами чинного законодавства спосіб відповідачем було повідомлено в засобах масової інформації про планову діяльність, внесено відповідні записи в Єдиний реєстр. За результатами проведеної оцінки не виявлено можливих наслідків негативного впливу на довкілля внаслідок будівництва комплексу по випалу вапна будівельного.

Крім того, дослідивши подані відповідачем договір про надання правової допомоги від 30.04.2020, звіт/рахунок від 29.09.2020 до вказаного договору та платіжне доручення №4922 від 29.09.2020 на суму 39 144,69грн, суд вказав про доведеність відповідачем понесених ним витрат на правову допомогу в сумі 39 144,69 грн та стягнув їх з позивача.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на те, що викладені в оскаржувану рішенні висновки суду не відповідають обставинам справи, просить скасувати рішення, прийняти нове, яким позов задоволити.

Посилаючись на пункти 2.1,2.2, 2.3 Статуту ГО "Добробут, розвиток і розквіт села Довге", скаржник вказує, що оскільки метою діяльності позивача є захист інтересів мешканців та громади с. Довге, висновок суду про відсутність порушеного права позивача є помилковим. Зазначає, що цільовим призначенням переданих відповідачу в користування земельних ділянок є розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств, що пов`язані з користуванням надрами, в той час як відповідач здійснює на них нове будівництво комплексу з випалу вапна. Вказує, що за результатом проведення відповідно до ст. 21 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» громадських обговорень змін до генерального плану Довгівської сільської ради суміщеного з детальним планом території для «Будівництва комплексу з випалу вапна будівельного» рішенням №1-1/2020 від 20.02.2020 вирішено не погоджувати зміни до генерального плану Довгівської сільської ради суміщеного з детальним планом території для «Будівництва комплексу з випалу вапна будівельного», не зважаючи на яке, відповідач продовжує здійснювати будівництво спірного комплексу. Зазначає, що при здійсненні оцінки впливу на довкілля в порушення вимог ст. 7 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» не проводились громадські обговорення та не були взяті надані письмові зауваження. Крім того, скаржник вважає, що суд однобічно підійшов до вирішення питань про розподіл судових витрат та не врахував передбачених ч. 5 ст. 129 ГПК України підстав, які впливають на вирішення питання про розподіл судових витрат.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує доводи скаржника та просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач вказує, що в матеріалах справи наявні отримані ним відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільні документи щодо об`єкту «Нове будівництво комплексу з випалу вапна будівельного в с. Довге Тисменицького району Івано-Франківської області», зокрема, повідомлення про початок виконання підготовчих робіт №ІФ255 від 02.10.2019 та дозвіл на будівництво №ІУ43 від 30.07.2020, які є чинним та ніким не оскаржені. Посилаючись на постанову Верховного Суду від 16.01.2019 у справі №458/1173/14-ц, відповідач вказує, що крім державних органів вимоги про знесення самочинного будівництва на підставі ч.7 ст. 367 ЦК України можуть заявляти і інші особи лише за умови доведеності ними факту порушення таким самочинним будівництвом їхніх прав, однак у даному випадку позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності порушення відповідачем його прав та інтересів. Вважає безпідставними доводи апелянта про порушення проведення громадських слухань в процесі громадського обговорення планової діяльності щодо здійснення будівництва комплексу з випалу вапна будівельного, оскільки на виконання вимог ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» та Порядку проведення громадських слухань у процесі оцінки впливу на довкілля, затвердженого постановою КМУ від 13.12.2017 №989, про дату проведення громадських слухань- 26.05.2020 було повідомлено публічно шляхом розміщення відповідного оголошення на дошці оголошень Довгівської сільської ради, публікацій у друкованих ЗМІ та у Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля від 04.05.2020. Сам звіт про громадське обговорення від 22.06.2020 №03-03/29 був внесений уповноваженим органом до Єдиного реєстру з оцінки впливу на довкілля одночасно з висновком про оцінку впливу на довкілля і є публічно доступним. Щодо посилань позивача на винесений 14.02.2020 управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил відповідач вказує, що такий припис оскаржений ним до суду і рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 визнано дії управління ДАБІ в Івано-Франківській області протиправними та скасовані протокол, припис та постанову контролюючого органу.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача.

Ухвалою від 05.01.2021 призначено розгляд справи в судовому засіданні 09.02.2021.

У судовому засіданні 09.02.2021 представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, та надав усні пояснення.

Скаржник не забезпечив явки свого представника в судове засідання, хоча був повідомлений належним чином шляхом надіслання йому копій ухвал апеляційного суду на електронну пошту , вказану в апеляційній скарзі.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на наступне.

Згідно з встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що :

Як вбачається з матеріалів справи, у ТОВ "Стриганецький кар`єр" перебувають в користуванні наступні земельні ділянки:

-за договором оренди землі від 09.12.2014, укладеного з Тисменецькою районною державною адміністрацією, відповідачу передано в оренду земельну ділянку площею 2, 3467 га, яка розташована за межами населеного пункту с. Довге Довгівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківької області, кадастровий номер :05:001:0001, з цільовим призначенням - розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд, підприємств, що пов`язані з користуванням надрами (а.с. 11-13);

-за договором оренди землі від 06.02.2017, укладеного з Довгівською сільською радою, відповідачу передано в оренду земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,3818 га - для обслуговування адміністративно-виробничих будівель, яка знаходиться в с. Довге по вул. Шевченка, 1 а, кадастровий номер :01:003:0301 (а.с. 15-17);

- за договором оренди землі від 06.02.2017, укладеного з Довгівською сільською радою, відповідачу передано в оренду земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 1,2547 га - для обслуговування адміністративно-виробничих будівель, яка знаходиться в с. Довге по вул. Шевченка, 1 а, кадастровий номер :01:003:0300 (а.с. 19-21).

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 24.02.2020 ТОВ "Стриганецький кар`єр" володіє на праві власності земельною ділянкою площею 0,38 га (кадастровий номер :01:003:0302), яка знаходиться на урочищі Царинка с. Довге Тисменицького району Івано-Франківської області, з цільовим призначенням: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (а.с. 23).

14.10.2019 проведено громадські слухання жителів села Довге, на яких розглядалося питання будівництва печей по випалюванню вапна ТОВ «Стриганецький кар`єр» на території Довгівської сільської ради.

За результатом проведення зазначених слухань згідно з протоколом від 14.10.2019 було вирішено рекомендувати керівнику ТОВ "Стриганецький кар`єр" призупинити будівництво печей по випалюванню вапна в с. Довге, а громаді села - звернутися із запитами до контролюючих органів щодо законності даного будівництва, а також законності надання дозволів на дане будівництво.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 14.02.2020 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності складено акт за № 52/1009/m.7/2020(а. с. 29-35).

Висновками, встановлених у вказаному акті перевірки, виявлено, що ТОВ «Стриганецький кар`єр» розпочато будівництво комплексу по випалу вапна, зокрема влаштоване свайне поле (забито сваї); влаштовано залізо-бетонні монолітні конструкції для печі випалу вапна, чим порушено частину 1 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», пункт 27 постанови Кабінету Міністрів України за № 466 від 13.04.2011.

За результатами позапланової перевірки на «Будівництво комплексу з випалу вапна будівельного, що розташований за адресою: Івано-Франківська область, Тисменицький район, село Довге», 14.02.2020 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області внесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, яким зупинено будівельні роботи на об`єкті, та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким зобов`язано товариства: усунути виявлені порушення, шляхом оформлення дозвільних документів або приведення об`єкта до попереднього стану в термін до 2 місяців.

Також, 14.02.2020, складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким встановлено, що ТОВ «Стриганецький кар`єр» розпочато будівництво комплексу по випалу вапна, зокрема влаштоване свайне поле (забито сваї); влаштовано залізо-бетонні монолітні конструкції для печі випалу вапна. Розгляд справи призначено на 27.02.2020.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 300/650/20 задоволено адміністративний позов ТОВ "Стриганецький кар`єр" до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування протоколу, приписів та постанови. Визнано протиправними дії Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області щодо винесення 14.02.2020 протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт, припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за № 16/1009/m.5/2020 від 27.02.2020. Визнано протиправними та скасовано протокол Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 14.02.2020, припис Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 14.02.2020, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 14.02.2020 та постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за № 16/1009/m.5/2020 від 27.02.2020.

Як зазначає відповідач та підтверджується відомостями з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, 02.10.2019 відповідачем отримано повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкт «Нове будівництво комплексу по випалу вапна будівельного в с. Довге, Тисменицького району, Івано-Франківської обл. (кадастрові номери :01:003:0302, :01:003:0300, :05:001:0001)»

20.02.2020 проведено громадські слухання щодо обговорення змін до генерального плану Довгівської сільської ради суміщеного з детальним планом території для "Будівництва комплексу з випалу вапна будівельного", за наслідком яких вирішено не погоджувати зміни до генерального плану Довгівської сільської ради суміщеного з детальним планом території для "Будівництва комплексу з випалу вапна будівельного", що зафіксовано у протоколі громадських слухань від 20.02.2020.

Управлінням екології та природних ресурсів Івано-Франківської обласної державної адміністрації складено висновок з оцінки впливу на довкілля від 22.06.2020 №03-04/29 (а.с. 117-131).

У вказаному висновку зазначено, що процедура з оцінки впливу на довкілля планової діяльності «Нове будівництво комплексу по випалу вапна будівельного в с. Довге, Тисменицького району, Івано-Франківської обл. (кадастрові номери :01:003:0302, :01:003:0300, :05:001:0001)» розпочата 20.12.2019 шляхом оприлюднення в Єдиному реєстрі повідомлення про планову діяльність, а 04.05.2020 в Єдиному реєстрі оприлюднено оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля та звіт з оцінки впливу на довкілля.

Повідомлення про планову діяльність опубліковано у друкованих ЗМІ-газета «Західний кур`єр» (випуск від 19.12.2019 №50 (1728) та «Анонс контракт» (випуск від 19.12.2019 №48 (1444), розміщено на дошці оголошень Довгівської сільської ради та на офіційному веб-сайті Івано-Франківської ОДА.

Оголошення про початок громадського обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля опубліковано в газеті «Вперед» (випуск від 01.05.2020 №15 (7166), Івано-Франківській тижневій газеті міста і області «Західний кур`єр» (випуск від 30.04.2020 №18 (1747), розміщено на дошці оголошень Довгівської сільської ради та на офіційному веб-сайті Івано-Франківської ОДА.

Звіт з оцінки впливу на довкілля розміщено в приміщеннях Довгівської сільської ради та Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської обласної державної адміністрації.

Громадські слухання з обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля планової діяльності відбулись 26.05.2020 об 11:00год за адресою вул. Шевчнка,28а в с. Довге Тисменицького району Івано-Франківської області. Протягом встановленого строку громадського обговорення планової діяльності надходили зауваження та пропозиції до планової діяльності від громадськості, які відображені у звіті про громадське обговорення, який є невід`ємною частиною цього висновку.

З урахуванням даних, наведених у звіті з оцінки впливу на довкілля, Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА вказало, що планова діяльність щодо будівництва комплексу по випалу вапна будівельного в с. Довге при врахуванні запропонованих природоохоронних заходів не призведе до екологічно-небезпечних змін поточного стану довкілля.

Апеляційним судом встановлено, що звіт про громадське обговорення планової діяльності «Нове будівництво комплексу по випалу вапна будівельного в с. Довге, Тисменицького району, Івано-Франківської обл. (кадастрові номери :01:003:0302, :01:003:0300, :05:001:0001)» від 22.06.2020 №03-03/29 опублікований в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля за посиланням http://eia.menr.gov.ua/uploads/documents/5014/reports/X7bQ8fSIPx.pdf.

У вказаному звіті зазначено перелік зауваження та пропозиції до планової діяльності від громадськості та подальша інформація про їх розгляд.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 30.07.2020 ДАБІ України видало відповідачу дозвіл №ІУ 43 на будівництво «Нове будівництво комплексу по випалу вапна будівельного в с. Довге, Тисменицького району, Івано-Франківської обл. (кадастрові номери :01:003:0302, :01:003:0300, :05:001:0001)» (а.с. 134-138).

Згідно з вказаним дозволом відповідачу Тисменицькою РДА видано містобудівні умови та обмеження №27 від 24.06.2020.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась наступним:

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметом розгляду даного спору є вимога позивача - ГО "Добробут, розвиток і розквіт села Довге" про знесення розпочатого самочинного будівництва комплексу з випалу вапна будівельного ТОВ "Стриганецький кар`єр" на земельній ділянці площею 0,38 га (кадастровий номер :01:003:0302), яка знаходиться на урочищі Царинка с. Довге Тисменицького району Івано-Франківської області.

Посилаючись на пункти 2.1,2.2, 2.3 Статуту ГО "Добробут, розвиток і розквіт села Довге", позивач вказує, що метою його діяльності є захист інтересів мешканців та громади с. Довге.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

При цьому за положеннями частини четвертої цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

За змістом частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимог, установлених у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою.

Отже, системний аналіз зазначених положень дає підстави для висновків про те, що самочинне будівництво підлягає безумовному знесенню, якщо: власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності за особою, яка здійснила таке будівництво; власник земельної ділянки не заперечує проти визнання права власності на самочинну забудову, однак така забудова порушує права інших осіб на зазначену земельну ділянку; самочинна забудова зведена на наданій земельній ділянці, але з відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, за умови, що особа, яка здійснила самочинне будівництво, відмовилась від здійснення перебудови.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

За змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. (зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.11.2014 у справі № 6-180цс14, а також неодноразово була підтримана Верховним Судом, зокрема у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 127/27333/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 369/8107/15-ц, від 20 листопада 2019 року у справі № 685/1537/17-ц, від 10 червня 2020 року у справі № 127/11492/16-ц).

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Частиною 2 статті 80 ГПК України встановлено обов`язок позивача подати докази разом з поданням позовної заяви.

Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 у справі №913/3171/8 вказав, що в силу принципів диспозитивності та змагальності господарського судочинства, сутність яких викладено в статтях 13,14 ГПК, а також положеннях статті 74 цього Кодексу, збирання доказів у справі не є обов`язком суду. Навпаки, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування у господарському процесі покладений виключно на сторони спору, кожна з яких несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Разом з тим, позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження порушення його прав вказаним будівництвом.

Як вірно вказав суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, спірне будівництво відповідач почав здійснювати на трьох земельних ділянках, дві з яких (за кадастровим номером :05:001:0001 та :01:003:0300) передані відповідачу в оренду Тисменецькою районною державною адміністрацією та Довгівською сільською радою, а третя -за кадастровим номером :01:003:0302 належна відповідачу на праві власності.

Умовами договорів оренди передбачено право орендаря здійснювати будівельні роботи на орендованих ділянках.

Цільове призначення зазначених земельних ділянок - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Згідно з ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що 02.10.2019 відповідачем отримано повідомлення про початок виконання підготовчих робіт на об`єкт «Нове будівництво комплексу по випалу вапна будівельного в с. Довге, Тисменицького району, Івано-Франківської обл. (кадастрові номери :01:003:0302, :01:003:0300, :05:001:0001)».

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

На здійснення вказаного будівництва відповідачу ДАБІ видало дозвіл на виконання будівельних робіт від 30.07.2020 №ІУ 43 на будівництво «Нове будівництво комплексу по випалу вапна будівельного в с. Довге, Тисменицького району, Івано-Франківської обл. (кадастрові номери :01:003:0302, :01:003:0300, :05:001:0001)» (а.с. 134-138).

Згідно з вказаним дозволом відповідачу Тисменицькою РДА видано містобудівні умови та обмеження №27 від 24.06.2020 для проектування вказаного об`єкта будівництва.

Посилання скаржника на складений 14.02.2020 акт перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки, як встановлено судом, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 300/650/20 визнано протиправними дії Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області щодо винесення 14.02.2020 протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт, припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності за № 16/1009/m.5/2020 від 27.02.2020 і такі приписи, протокол і постанова скасовані судом.

Отже, з урахуванням наведеного, будівництво відповідачем комплексу з випалу вапна будівельного в розумінні статті 376 ЦК України не можна вважати самочинним.

Доводи скаржника, що при здійсненні оцінки впливу на довкілля в порушення вимог ст. 7 ЗУ «Про оцінку впливу на довкілля» не проводились громадські обговорення та не були взяті надані письмові зауваження апеляційний суд відхиляє як безпідставні та такі, що спростовуються матеріалами даної справи, зокрема, складеним Управлінням екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА висновком з оцінки впливу на довкілля від 22.06.2020 №03-04/29, в якому містяться відомості про проведення 26.05.2020 громадських слухань з обговорення звіту з оцінки впливу на довкілля планової діяльності відповідача - «Нове будівництво комплексу по випалу вапна будівельного в с. Довге, Тисменицького району, Івано-Франківської обл. (кадастрові номери :01:003:0302, :01:003:0300, :05:001:0001)». Протягом встановленого строку громадського обговорення планової діяльності надходили зауваження та пропозиції до планової діяльності від громадськості, які відображені у звіті про громадське обговорення, який є невід`ємною частиною цього висновку.

Апеляційним судом встановлено, що звіт про громадське обговорення планової діяльності «Нове будівництво комплексу по випалу вапна будівельного в с. Довге, Тисменицького району, Івано-Франківської обл. (кадастрові номери :01:003:0302, :01:003:0300, :05:001:0001)» від 22.06.2020 №03-03/29 опублікований в Єдиному реєстрі з оцінки впливу на довкілля за посиланням http://eia.menr.gov.ua/uploads/documents/5014/reports/X7bQ8fSIPx.pdf.

У вказаному звіті зазначено перелік зауважень та пропозицій до планової діяльності від громадськості та подальша інформація про їх розгляд.

З урахуванням даних, наведених у звіті з оцінки впливу на довкілля, Управління екології та природних ресурсів Івано-Франківської ОДА вказало, що планова діяльність щодо будівництва комплексу по випалу вапна будівельного в с. Довге при врахуванні запропонованих природоохоронних заходів не призведе до екологічно-небезпечних змін поточного стану довкілля.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Щодо тверджень скаржника про те, що суд першої інстанції однобічно підійшов до вирішення питань про розподіл судових витрат та не врахував передбачених ч. 5 ст. 129 ГПК України підстав, які впливають на вирішення питання про розподіл судових витрат, колегія суддів вважає зазначає наступне.

Згідно з ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частин 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Згідно з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Як вбачається з матеріалів даної справи, інтереси відповідача в суді першої інстанції представляв адвокат Поляк О.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 30.04.2020, згідно з п. 1.1 якого клієнт доручив, а адвокат взяв на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу/юридичні послуги і виконувати його доручення в обсязі та на умовах передбачених цим договором, в тому числі представляти інтереси клієнта в усіх державних і недержавних установах, органах, підприємствах, організаціях, в тому числі в судах, господарських судах, адміністративних, третейських судах, зокрема, по справі за позовом ГО "Добробут, розвиток і розквіт села Довге" до Господарського суду Івано-Франківської області про знесення самочинного будівництва комплексу з випалу вапна будівельного на земельній ділянці площею 0,38 га (справа № 909/275/20) та у відповідних випадках, діяти від імені та в інтересах клієнта без обмеження повноважень.

Відповідно до п.2.1 договору адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичні послуги в наступному обсязі: надання консультацій, складання різного роду документів, представництво в судах, надання іншої правової допомоги у справі № 909/275/20.

Сторони домовились, що клієнт зобов`язується провести оплату гонорару у наступному розмірі: 16000 грн 00 коп. за представлення інтересів клієнта (в тому числі складання відзиву, клопотань, пояснень) та по 2000 грн 00 коп. за кожен судодень (за участь в судовому засіданні у справі №909/275/20) (п.5.1 договору).

Відповідно до п.5.2 договору якщо адвокат при виконанні доручення клієнта несе витрати, пов`язані із таким виконанням (зокрема, транспортні витрати та витрати на проживання), або такі витрати можуть розумно передбачатись, то клієнт відшкодовує або авансує їх згідно з виставленими адвокатом рахунками.

До витрат, пов`язаних із виконанням доручень, серед іншого, віднесено оплату транспортних послуг та оплата проживання (п. 5.3 договору).

На підтвердження наданих відповідачу послуг з правової допомоги адвокатом долучено до матеріалів справи звіт/рахунок від 29.09.2020 до договору про надання правової допомоги від 30.04.2020, відповідно до якого адвокатом надано клієнту наступна правова допомога: представлення інтересів клієнта в Господарському суді Івано-Франківської області по справі № 909/275/20, включаючи складання відзиву на позов, клопотання від 06.08.2020 - 16 000 грн 00 коп.; участь у чотирьох судових засіданнях у Господарському суді Івано-Франківської області по справі № 909/275/20 - 8000 грн 00 коп.; компенсація транспортних витрат для участі в судових засіданнях - 12 609 грн 00 коп.; компенсація витрат на проживання для участі у судових засіданнях - 2535 грн 69 коп. Загальна сума становить 39144 грн 69 коп.

Також, на підтвердження компенсації понесених фактичних витрат адвоката представником відповідача надано посадочні документи на поїзд Київ - Івано-Франківськ та Івано-Франківськ - Київ, готельні рахунки та фіскальні чеки про оплату за проживання, квитанції про оплату авіаквитків.

Платіжним дорученням № 4922 від 29.09.2020 ТОВ "Стриганецький кар`єр" сплачено на користь адвоката 39 144, 69 грн з призначенням платежу «за правову допомогу згідно з договором від 30.04.2020 (по справі № 909/275/20 в Господарському суді Івано-Франківської області).»

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Згідно з поданими відповідачем доказами на підтвердження понесених ним судових витрат вбачається, що такі пов`язані з розглядом даної справи, зокрема, умовами договору про надання правової допомоги від 30.04.2020 передбачено представництво інтересів відповідача безпосередньо у справі №909/275/20. Матеріалами справи підтверджено, що з метою належного представництва адвокат Поляк О.В. склав відзив на позов, клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів та забезпечив свою присутність в судових засіданнях сулу першої інстанції 30.06.2020, 06.08.2020, 15.09.2020 та 01.10.2020.

Також суд враховує вплив даної справи на репутацію відповідача, оскільки предметом дослідження даного спору є обставини щодо дотримання ним як забудовником норм чинного законодавства при здійсненні будівництва комплексу з випалу вапна, що, як вбачається з матеріалів даної справи, викликало суспільний резонанс.

Крім того, судом встановлено, що позивач не забезпечив явки свого представника в судові засідання суду першої інстанції жодного разу, при цьому, подавав 5 клопотань про відкладення розгляду справи, подання яких, як вірно вказав суд першої інстанції, свідчать про зловживання ним процесуальними правами, спрямованими на затягування розгляду справи.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування позивачем понесених відповідачем судових витрат в сумі 39 144, 69 грн та відхиляє як безпідставні доводи апелянта, що суд першої інстанції однобічно підійшов до вирішення питання про розподіл судових витрат.

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2020 у справі №909/275/20 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269,271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Громадської організації "Добробут, розвиток і розквіт села Довге", б/н і б/д (вх.. № апеляційного суду 01-05/3101/20 від 02.11.2020) - залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.10.2020 у справі №909/275/20 - без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки касаційного оскарження постанови встановлені ст.ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.02.2021.

Головуючий (суддя-доповідач): Т.Б. Бонк

Судді С.М. Бойко

О.І. Матущак