ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"13" січня 2021 р. Справа№ 910/11213/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 13.01.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Всходні Інвест»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 09.09.2020 (повний текст складено 14.09.2020)

у справі №910/11213/20 (суддя Балац С.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами «Імідж Фінанс», що діє від свого імені в інтересах венчурного закритого недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Міністерський»

до Приватного акціонерного товариства «Енергополь-Україна»

про визнання майнових прав на об`єкт інвестування

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Імідж Фінанс», що діє від свого імені в інтересах венчурного закритого недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду «Міністерський» звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства «Енергополь-Україна» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

До Господарського суду міста Києва надійшла заява сторін спору про затвердження укладеної між ними мирової угоди. До зазначеної заяви сторонами додано оригінал мирової угоди укладеної між позивачем та відповідачем.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 затверджено мирову угоду у справі 910/11213/20 укладену між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Імідж Фінанс», що діє від свого імені в інтересах венчурного закритого недиверсифікованого пайового інвестиційного фонду «міністерський» та відповідачем - Приватним акціонерним товариством «Енергополь-Україна» та закрито провадження у справі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Всході Інвест», яке не приймало участі у розгляді справи в суді першої інстанції, звернулось з апеляційною скаргою в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Окрім того, в тексті апеляційної скарги апелянтом викладено клопотання про поновлення пропущеного строку, встановленого для подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, обґрунтоване тим, що апелянт не був залучений до участі у справі, а тому йому не було та не могло бути відомо про прийняття оскаржуваної ухвали, а про існування вказаного рішення йому стало відомо під час моніторингу реєстру судових рішень лише 19.11.2020, при цьому оскаржувана ухвала порушує його права та охоронювані законом інтереси, оскільки апелянт є мажоритарним акціонером відповідача (49% акцій), а відповідачем без рішення загальних зборів визнано позов.

09.12.2020 від позивача надійшло клопотання про повернення апеляційної скарги, а 10.12.2020 від позивача надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження, які були розглянуті судом при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Всході Інвест» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у справі №910/11213/20. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Всході Інвест» надати суду у строк до 06.01.2021 документ, що є доказом його правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо). Відкрито апеляційне провадження у справі №910/11213/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Всході Інвест» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2 020. Розгляд апеляційної скарги призначено на 13.01.2021. Крім того, у вказаній ухвалі вказано, що обставини щодо порушення оскаржуваною ухвалою прав апелянта мають бути розглянуті у судовому засіданні з наданням можливості іншим учасникам процесу надати свої пояснення та заперечення.

05.01.2021 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що апеляційна скарга є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню, а провадження має бути закрито на підставі ст. 264 Господарського процесуального кодексу України.

06.01.2021 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Всоді Інвест» надійшла заява про долучення доказів правосуб`єктності на виконання ухвали від 15.12.2020.

11.01.2021 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив поновити процесуальний строк на подання відзиву, у зв`язку з хворобою уповноваженого представника, а також просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити оскаржувану ухвалу без змін.

12.01.2021 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів направлення відзиву на адресу представника апелянта.

13.01.2021 від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи судової практики.

У судове засідання 13.01.2021 з`явились представники позивача, відповідача та апелянта та надали пояснення по справі.

Заслухавши доводи апелянта та сторін щодо наявності порушеного апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Тобто частиною 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України визначено право особи подати апеляційну скаргу на рішення, яким розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах, виходячи з предмету та підстав позову.

Якщо скаржник зазначає лише про те, що рішення може вплинути на його права та/або інтереси, та/або обов`язки, або зазначає (констатує) лише, що рішенням вирішено про його права та/або обов`язки чи інтереси, то такі посилання, виходячи з вищенаведеного, не можуть бути достатньою та належною підставою для відкриття апеляційного провадження.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 254 Господарського процесуального кодексу України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

Доводи апелянта щодо наявності порушеного права зводяться до того, що оскаржувана ухвала порушує його права та охоронювані законом інтереси, оскільки апелянт є мажоритарним акціонером відповідача (49% акцій), а укладена сторонами та затверджена судом мирова угода стосується майна, вартість якого перевищує 25% активів товариства, то відповідне рішення могло бути прийнято виключно загальними зборами акціонерів до яких відноситься апелянт, а тому мирова угода суперечить положенням статуту Приватного акціонерного товариства «Енергополь-Україна» та Закону України «Про акціонерні товариства» та укладена відповідачем за відсутності повноважень.

Дослідивши матеріали справи та текст оскаржуваної ухвали колегія суддів зазначає, що ухвала не містить жодних посилань щодо вирішення питання про права чи обов`язки апелянта, при цьому необхідно зазначити наступне.

Згідно зі статтями 92, 97 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Згідно зі статтею 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що за договором, укладеним товариством, права та обов`язки набуває таке товариство як сторона договору. При цьому, правовий стан (сукупність прав та обов`язків) безпосередньо учасників цього товариства жодним чином не змінюється.

Повноваження діяти від імені юридичної особи є можливістю створювати, змінювати, припиняти цивільні права та обов`язки юридичної особи (стаття 239 Цивільного кодексу України). Таке повноваження не належить до корпоративних прав учасника юридичної особи.

Повноваження органу управління товариства, який діє від імені товариства, не можна ототожнювати з корпоративними правами його учасників, які діяти від імені товариства права не мають.

Аналогічні висновки Верховного Суду містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.10.2019 у справі № 916/2084/17.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини акціонер (учасник) юридичної особи, навіть мажоритарний, не може розглядатись як належний заявник, якщо йдеться про порушення прав юридичної особи (рішення у справі «Кредитний та індустріальний банк проти Чеської Республіки» (Credit and Industrial Bank v. the Czech Republic), заява № 29010/95 від 20.05.1998; рішення у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» (Case of Terem LTD, Chechetkin and Olius v. Ukraine), заява № 70297/01, пункти 28-30, від 18.10.2005; рішення у справі «Фельдман та банк «Слов`янський» проти України», заява № 42758/05, пункт 30, від 21.12.2017).

Врахувавши зазначені висновки Верховного Суду, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що за спірною мировою угодою, яка укладена між позивачем та відповідачем і затверджена судом, права та обов`язки за цим правочином набуваються самим відповідачем, акціонером якого є апелянт. При цьому сукупність прав та обов`язків учасників господарського товариства (Приватного акціонерного товариства «Енергополь-Україна») затвердженою мировою угодою ніяк не змінюються.

Апелянт як учасник Приватного акціонерного товариства «Енергополь-Україна», який вважає свої корпоративні права порушеними внаслідок вчинення товариством правочинів щодо передачі у власність іншим особам належного товариству нерухомого майна, не позбавлений права (разом з іншими учасниками) у будь-який час ініціювати питання щодо скликання позачергових зборів учасників товариства з метою належного реагування на факт укладення мирової угоди та розгляду питання щодо порушення або непорушення прав та законних інтересів товариства (його учасників). За умови, що збори учасників товариства дійшли б висновку про порушення вчиненим правочином, який затверджено оскаржуваною ухвалою, прав та законних інтересів товариства, останнє вправі було б звернутися до суду з відповідною скаргою.

Разом з тим, рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав, вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Вказана вище позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі № 5023/4734/12.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали справи не містять, а апелянтом в свою чергу не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його прав внаслідок прийняття оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, якщо встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч.2 ст.264 Господарського процесуального кодексу України).

Зважаючи на закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Всходні Інвест», відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 264 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Всходні Інвест» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 у справі № 910/11213/20 закрити.

2. Матеріали справи №910/11213/20 повернути до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в силу п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту відповідно до ст. 288 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 17.02.2021.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова