ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" лютого 2021 р. Справа№ 910/8067/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Козир Т.П.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 16.02.2021

розглянувши клопотання Державного підприємства "Гарантований покупець" про зупинення провадження у справі

за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 (повний текст складено 01.12.2020)

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдиний Енергостандарт" та Приватного акціонерного товариства "Національної енергетичної компанії "Укренерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.12.2020

про відстрочку виконання рішення

у справі №910/8067/20 (суддя Данилова М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдиний енергостандарт"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

2) Приватного акціонерного товариства "Національної енергетичної компанії "Укренерго"

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Єдиний енергостандарт" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення заборгованості в розмірі 2315526,12 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором №15625/01 від 27.09.2018 в частині оплати вартості купленої електроенергії у квітні 2020 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/8067/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄДИНИЙ ЕНЕРГОСТАНДАРТ" заборгованість в розмірі 2315526,12 грн, судовий збір у сумі 34732,89 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у справі №910/8067/20 задоволено частково заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення; відстрочено рішення господарського суду від 26.11.2020 року по справі №910/8067/20 на 3 (три місяці) до 10 березня 2020 року.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Єдиний Енергостандарт" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 09.12.2020 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочку виконання рішення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдиний Енергостандарт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 про відстрочку виконання рішення у справі №910/8067/20; апеляційну скаргу призначено до розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у справі №910/8067/20, Приватне акціонерне товариство "Національної енергетичної компанії "Укренерго" подало до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить змінити мотивувальну частину ухвали від 09.12.2020, виключивши з неї обґрунтування неналежного виконання НЕК "Укренерго" обов`язку щодо забезпечення надходження грошових коштів Гарантованому покупцю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національної енергетичної компанії "Укренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 про відстрочку виконання рішення у справі №910/8067/20; апеляційну скаргу призначено для спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдиний Енергостандарт".

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/8067/20, Державне підприємство "Гарантований покупець" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/8067/20, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/8067/20; апеляційну скаргу призначено для спільного розгляду з апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Єдиний Енергостандарт" та Приватного акціонерного товариства "Національної енергетичної компанії "Укренерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 у справі №910/8067/20.

16.02.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/8067/20 до вирішення Конституційним Судом України справи за поданням 47 народних депутатів України №3/332/ (20) від 17.07.2020 щодо невідповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців першого - четвертого частин другої, третьої, шостої - дев`ятої, дванадцятої - двадцять другої, двадцять шостої, двадцять восьмої - тридцять третьої статті 9-1, положень статті 9-2 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» від 20.02.2003 №555-IV, положень частин другої, четвертої, пункту 3 частини дев`ятої статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII.

В обґрунтування заявленого клопотання, керуючись п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, відповідач зазначає, що предметом спору у даній справі є стягнення суми боргу, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо купівлі виробленої позивачем електричної енергії за «зеленим» тарифом. Водночас, «зелений» тариф на електроенергію, а також обов`язки відповідача стосовно купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом встановлений на законодавчому рівні, зокрема, ст. ст. 9-1, 9-2 Закону України «Про альтернативні джерела енергії», ст. 65 Закону України «Про ринок електричної енергії». Згідно п.2.1 договору №15625/01 від 27.09.2018, сторони визначають свої зобов`язання згідно з Законом України «Про ринок електричної енергії», Закону України «Про альтернативні джерела енергії», Порядком купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641, Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307, та керуються їх положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього договору. Водночас, 10.08.2020 КСУ відкрито конституційне провадження, здійснюється підготовка справи до розгляду на пленарному засіданні Великої палати Суду у справі за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності): положень абзаців першого - четвертого частин другої, третьої, шостої - дев`ятої, дванадцятої - двадцять другої, двадцять шостої, двадцять восьмої - тридцять третьої статті 9-1, Закону України «Про альтернативні джерела енергії» від 20.02.2003 №555-IV, якими встановлено усі вихідні дані, які використовуються НКРЕКП при встановленні «зеленого» тарифу; положень статті 9-2 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» від 20.02.2003 №555-IV, якими встановлено розміри та правила використання надбавок до «зеленого» тарифу, аукціонної ціни за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва; положень частин другої, четвертої, пункту 3 частини дев`ятої статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII, що визначають, в тому числі, обов`язки відповідача електричної енергії, виробленої на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії. На думку заявника, неконституційність відповідних положень закону є обов`язковим при врахуванні судом під час розгляду справи, а тому зупинення провадження у даній справі обґрунтовується пріоритетом розгляду іншої справи в порядку конституційного провадження перед цією справою, адже у разі визнання вищевикладених положень неконституційними, та відповідно встановлення безпідставності позовних вимог є безумовною підставою для відмови у задоволенні позову у даній справі.

В судове засідання апеляційної інстанції з`явились представники позивача, відповідача; представники третіх осіб в судове засідання не з`явились.

Оскільки явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників учасників справи про місце, дату і час судового розгляду, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду даної справи за відсутності представників третіх осіб.

В судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі, просив його задовольнити, зупинити провадження у справі №910/8067/20 до вирішення Конституційним Судом України справи за поданням 47 народних депутатів України №3/332(20) від 17.07.2020 щодо невідповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців першого - четвертого частин другої, третьої, шостої - дев`ятої, дванадцятої - двадцять другої, двадцять шостої, двадцять восьмої - тридцять третьої статті 9-1, положень статті 9-2 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» від 20.02.2003 №555-IV, положень частин другої, четвертої, пункту 3 частини дев`ятої статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII.

Представник відповідача заперечував проти вказаного клопотання, просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, колегія суддів дійшла висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов`язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права.

При цьому положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи) (пункт 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99).

Отже, за чинного правового регулювання закони, інші правові акти або їх окремі положення втрачають чинність у визначений Конституційним Судом України день, але не раніше дня ухвалення ним рішення. Виключенням із цього правила може бути надання нормі права ретроактивної дії у випадках пом`якшення або скасування юридичної відповідальності фізичної особи (стаття 58 Конституції України; Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99).

Таким чином, зупинення провадження у справі з підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, є доцільним у випадках, коли предметом розгляду органу конституційної юрисдикції є норми закону чи іншого акту, якими врегульовано питання щодо юридичної відповідальності фізичної особи.

В інших випадках визнання неконституційним закону чи іншого акту не матиме впливу на правове регулювання відносин, що виникли (відбулися) до ухвалення рішення Конституційним Судом України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні підстави для застосування положень частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України та відповідно зупинення провадження у даній справі до вирішення Конституційним Судом України справи за поданням 47 народних депутатів України №3/332/ (20) від 17.07.2020.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 234, 240, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству "Гарантований покупець" у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі №910/8067/20 до вирішення Конституційним Судом України справи за поданням 47 народних депутатів України №3/332/ (20) від 17.07.2020 щодо невідповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців першого - четвертого частин другої, третьої, шостої - дев`ятої, дванадцятої - двадцять другої, двадцять шостої, двадцять восьмої - тридцять третьої статті 9-1, положень статті 9-2 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» від 20.02.2003 №555-IV, положень частин другої, четвертої, пункту 3 частини дев`ятої статті 65 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII.

Повний текст судового рішення складено 22.02.2021.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Т.П. Козир

Г.А. Кравчук