ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021м. ДніпроСправа № 904/2104/19 (904/5687/20)
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Владимиренко І.В. за участю секретаря судового засідання Сечиної Ю.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ", 49000, м.Дніпро, вул.Архітектора Дольника, буд.10, кв.2,

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вулиця Соборна, 18-б; )

про стягнення поточної заборгованості на суму 129 152,68грн.

Представники:

від позивача: представник Нестеченко Д.С. ордер АЕ №1017196 від 16.10.20р.

від відповідача: представник Захарченко О.В. дов. № 141 від 20.10.20р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВІ ФЕРОТЕХНОЛОГІЇ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" про стягнення поточної заборгованості в сумі 129 152,68грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду на поточні ремонти та технічне обслуговування № 18-0679-02 від 22.06.2018р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 24.11.2020р. о 10:15год. Викликано у судове засідання повноважних представників сторін, визнавши їх явку обов`язковою. Вказано до засідання подати: позивачу - відповідь на відзив відповідача (у разі його отримання - до дня першого підготовчого засідання), складену відповідно до вимог ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; докази направлення копії відповіді на відзив відповідачу; оригінали документів, доданих до заяви (для огляду в судовому засіданні); відповідачу: відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття; одночасно надіслати позивачу, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання, заперечення на відповідь на відзив (у разі її отримання - до дня першого підготовчого засідання), складене відповідно до вимог ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; докази направлення копії заперечення позивачу; сторонам: належним чином засвідчені копії документів на підтвердження процесуальних повноважень їх представників відповідно до вимог, передбачених статтею 60 Господарського процесуального кодексу України (оригінали надати для огляду в судове засідання).

24.11.2020 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував у повному обсязі. Суд прийняв до відома відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 24.11.2020 оголошено перерву до 23.12.20р. о 10:00 год.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 усне клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження на 30 днів задоволено. Продовжено підготовче провадження на 30 днів. Відкладено підготовче судове засідання на 26.01.2021 року об 11:00 год. Викликано у судове засідання повноважних представників сторін, визнавши їх явку обов`язковою. До засідання встановлено подати: відповідачу - заперечення на відповідь на відзив (у разі її отримання - до дня першого підготовчого засідання), складене відповідно до вимог ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; докази на

21.01.2021 представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив, які прийняті судом до відома.

В підготовче засідання 26.01.2021 з`явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті 23.02.2021 о 10:30год. Явку у судове засідання повноважних представників учасників судового процесу визнано обов`язковою.

23.02.2021 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, з підстав викладених у відзиві на позов.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 23.02.2021р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нові Феротехнології» (позивач, Замовник) та Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» (відповідач, Підрядник) укладено договір підряду на поточні ремонти та технічне обслуговування № 18-0679-02 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах цього Договору роботи з поточного та технічного обслуговування обладнання (надалі Роботи), основних засобів Замовника, запланований перелік яких наводиться в Специфікаціях до цього Договору.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що Замовник зобов`язується надати Підряднику об`єкт для виконання робіт, прийняти та оплатити виконані Роботи в порядку на строки, передбачені цим Договором.

Згідно до п. 4.1 Договору оплата Замовником виконаних робіт здійснюється по фактом з наступною оплатою за строком до 60 календарних днів від дати підписання сторонами відповідних актів КБ-2в з додатками до актів КБ-2в, підтверджених довідками КБ-3 (або інших документів погоджених сторонами відповідно д п.2.3 цього Договору), на підставі наданих Підрядником рахунків та податкових накладних, якщо інше не передбачено Специфікаціями.

У відповідності до п.7.1.12 Договору Підрядник зобов`язаний надавати Замовнику рахунки-фактури, Акти КБ-2в, довідки КБ-3 протягом 3-х робочих днів з моменту закінчення Робіт. Документи передаються із рук в руки, про що робиться відповідна відмітка в реєстрі передачі документів, надсилаються листом або іншим погодженим сторонами способом. Останній строк надання документів передостанній робочий день звітного місяця.

При цьому п.15.3 Договору встановлений порядок пересилання документів, а саме: все листування, пересилання документів, повідомлень, заяв та претензій, пов`язаних з виконанням цього Договору або таких, що випливають із нього, повинні направлятись сторонами безпосередньо на адреси один одного, зазначені в цьому Договорі, відповідно із строками та порядком, встановленим діючим законодавством на цим Договором.

Пунктом 10.2 Договору передбачено, що у випадку порушення строку оплати виконаних робіт, Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня

Умовами п.15.6 Договору за всіма видами зобов`язань та відповідальності Сторін встановлюється загальний строк позовної давності тривалістю в три роки (за виключенням строків позовної давності відносно неустойки за неналежне виконання грошових зобов`язань та строків позовної давності, що перевищує трирічний період відповідно до діючого законодавства України).

Згідно з абзацом 5 п. 15.16 Договору у випадку, якщо на підставі документів, оформлених за результатами перевірки, проведеної уповноваженими держаними органами (далі Документи за результатами перевірки) будуть виявлені порушення Підрядником або контрагентами Підрядника встановлених діючим законодавством вимог, які підлягають виконанню платниками податків (в тому числі, але не виключно, вимог, пов`язаних з державною реєстрацією, находженням за місцем реєстрації та своєчасною сплатою податків, зборів та інших обов`язкових платежів) у зв`язку з якими для Замовника настануть негативні фінансові наслідки, виражені у втраті права на включення в податковий кредит певних сум податку на додану вартість, в штрафних санкціях, які належать до застосування до Замовника, або і іншій формі, умови виконання заснованих на Договорі грошових зобов`язань Замовника перед Замовником будуть вважатись зміненими з дати оформлення Документів за результатами перевірки наступним чином: грошові зобов`язання в сумі, що відповідає величині негативних фінансових наслідків, що настали для Замовника належать до виконання протягом 20 календарних днів з моменту закінчення оскарження Документів по результатам перевірки (далі Момент закінчення оскарження), якщо більш пізній строк виконання грошових зобов`язань не визначений умовами Договору; на період до Моменту закінчення оскарження Замовник не несе відповідальність у вигляді неустойки, штрафів, пені, а також інших санкцій/компенсацій, пов`язаних з порушенням строків виконання грошових зобов`язань в сумі, що відповідає величині негативних фінансових санкцій, що настали для Замовника.

Моментом закінчення оскарження є дата отримання Замовником рішення про відміну в повному обсязі Документів за результатами перевірки, прийнятого державним органом, яким були оформлені Документи за результатами перевірки або іншим уповноваженим органом; або судового рішення, яке набрало законної сили в повному об`ємі Документів за результатами перевірки, за умови, що судове рішення не скасовано вищестоящою інстанцією та не оскаржується сторонами спору, в межах якого було винесено судове рішення (у випадку оскарження судового рішення про скасування Документів за результатами перевірки Момент закінчення оскарження вважається таким, що не настав до отримання Замовником судового рішення, що набрало законної сили про скасування Документів за результатами перевірки в повному обсязі за результатами оскарження).

Відповідно до змісту позовної заяви на виконання Договору та Специфікацій №№ 8, 9, 10 сторонами підписана низка актів приймання виконаних підрядних робіт:

№ 55 від 27.06.2019 на загальну суму 144 088,37грн;

№ 59 від 29.07.2019 на загальну суму 61 051,79грн;

№ 60 від 29.07.2019 на загальну суму 5 835,78грн;

№ 61 від 29.07.2019 на загальну суму 21 285,74грн;

№ 62 від 29.07.2019 на загальну суму 10 069,60грн.

Загальний розмір грошових коштів за зазначеними вище актами складає 242 337,28 грн.

Відповідно до наданого позивачем платіжного доручення від 15.07.2019 № 12032 відповідачем в рахунок оплати робіт, виконаних за актом № 55 від 27.06.2019 сплачено 70 036,02 грн, неоплачений залишок заборгованості складає 74 052,35грн.

Згідно із наданими позивачем платіжними дорученнями від 22.08.2019 № 15444, від 23.08.2019 № 15847 відповідачем, в рахунок оплати робіт, виконаних за актом № 59 від 29.07.2019 сплачено відповідно 41 476,39грн та 8 786,35грн, загальна сума оплати складає 50 262,74, неоплачений залишок заборгованості складає 10 789,05грн.

Доказів оплати робіт, виконаних за актами приймання виконаних робіт №№ 60 від 29.07.2019 на загальну суму 5 835,78грн; № 61 від 29.07.2019 на загальну суму 21 285,74грн; № 62 від 29.07.2019 на загальну суму 10 069,60 грн матеріали справи не містять.

Відтак, з урахуванням часткових оплат, неоплачений залишок складає 122 032,52грн.

Оскільки специфікаціями №№ 8, 9,10 порядок оплати виконаних робіт, порівняно із змістом п. 4.1 Договору не змінений, виконані роботи підлягали оплаті протягом 60 календарних днів від дати підписання сторонами актів виконаних робіт № 55 від 27.06.2019, №№ 59, 60, 61, 62 від 29.07.2019 на підставі наданих Підрядником рахунків та податкових накладних.

Враховуючи, що відповідачем не було сплачено заборгованість у розмірі 122032,52 грн. у встановлені договором строки, позивач звернувся до суду із цим позовом та просив стягнути з відповідача поточну заборгованість в розмірі 122 032,52грн, 3% річних в розмірі 3290,00грн, інфляційні втрати в розмірі 1 584,76 грн. та пеню в розмірі 2 245,40 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, на підставі наступного.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору та взяті за ним зобов`язання свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини підряду, які регулюються нормами ЦК України та ГК України.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 5 ст. 321 ГК України, ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково.

Відтак обов`язок оплати виконаних належним чином робіт виникає після остаточної здачі роботи.

Факт остаточної здачі роботи, виконаної належним чином, та необхідність оплати виконаних робіт підтверджується підписанням представниками сторін акту здачі виконаних робіт № 55 від 29.06.2019, а також підписанням актів здачі виконаних робіт №№ 59, 60, 61, 62 від 29.07.2019.

У відзиві на позовну заяву відповідачем зазначено, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки ПАТ «Дніпровський меткомбінат» з питань формування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн по декларації з податку на додану вартість за жовтень 2019 Офісом великих платників податків Державної податкової служби України по взаємовідносинах з ПАТ «Дніпровський меткомбінат» та ТОВ «Нові Феротехнології» відсутність необхідних трудових ресурсів у ТОВ «Нові Феротехнології» для надання послуг, визначених в договорах з ПАТ «Дніпровський меткомбінат», що дало змогу стверджувати про неможливість здійснення ТОВ «Нові Феротехнології» господарської діяльності, відтак ПАТ «Дніпровський меткомбінат» порушено приписи п.198.1, 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення суми податкового кредиту жовтня 2019 року на 171 613,00грн. Відповідно до додатку № 11 до акту перевірки «Інформація щодо взаємовідносин між ПАТ «ДМК» та ТОВ «Нові Феротехнології» за червень, серпень 2019 року (п.1) включені взаємовідносини сторін спору за актом приймання виконаних робіт від 27.06.2019 № 55 загальна вартість робіт 144 088,38 грн, в тому числі ПДВ 24 014,73грн. На підставі зазначеного вище Акту перевірки 25.02.2020 винесено податкове повідомлення-рішення № .

Як вказує відповідач до Дніпропетровського окружного адміністративного суду ним подана позовна заява про визнання протиправним та скасування зазначеного вище податкового повідомлення-рішення, а тому відповідно до абз. 5 п. 15.16 є зміненими строки сплати грошових коштів в сумі, що відповідає величині негативних фінансових наслідків, а також відсутня можливість нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Проаналізувавши надані відповідачем пояснення, надані докази, умови Договору, відомості наявні в Єдиному реєстрі судових рішень, господарський суд встановив, що на день винесення рішення у даній справі, відсутні документальні підтвердження того, що строки сплати грошових коштів за актом здачі виконаних робіт від 27.06.2019 № 55 можуть вважатись зміненими.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги із стягнення поточної заборгованості в загальному розмірі 122 032,52грн.

Вирішуючи питання про стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені господарський суд враховує таке.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до приписів ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Виконання зобов`язання, відповідно до статті 546, 549 Цивільного кодексу України забезпечується, крім іншого, неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно до положень статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до п. 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» при винесенні рішення про задоволення вимоги про стягнення пені та інших нарахувань господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Відповідно до ст. 237 Господарського процесуального кодексу України під час ухвалення рішення господарський суд не може виходити за межі позовних вимог.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних, інфляційних втрат та пені, наданого позивачем, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення зазначених вимог, а саме: 3% річних в розмірі 3 290,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 337,52 грн., пені в розмірі 2 245,40 грн.

В частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 247,24 грн. суд відмовляє.

Також у позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., поштові витрати у розмірі 100 грн. та витрати пов`язані з прибуттям до суду у розмірі 300 грн.

Частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При цьому частиною 3 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Оскільки позивачем до матеріалів справи не додані належні докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат, суд відмовляє в задоволенні зазначених вимог.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

За викладених обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача поточної заборгованості в розмірі 122 032,52грн., 3% річних в розмірі 3 290,00грн., інфляційних втрат в розмірі 1 337,52 грн. та пені в розмірі 2 245,40 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог покладається на відповідача в розмірі 2 098,00грн.

Керуючись ст. ст. 46, 86, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Феротехнології» (49000, м. Дніпро, вул. Архітектора Дольника, буд.10, кв.2, ) до Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, 18б, ) задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, 18б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нові Феротехнології» (49000, м.Дніпро, вул.Архітектора Дольника, буд.10, кв.2, ) поточну заборгованість в розмірі 122 032,52грн., 3% річних в розмірі 3 290,00грн., інфляційних втрат в розмірі 1 337,52 грн., пені в розмірі 2 245,40 грн., та судовий збір в розмірі 2 098,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.02.2021

Суддя І.В. Владимиренко