ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2021м. ДніпроСправа № 904/6285/20

За позовом Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради

до Комунального підприємства Кам`янської міської ради "Благоустрій"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно на стороні позивача Кам`янської міської ради.

про стягнення 52 741 грн. 63 коп.

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Драна Ю.В.

Представники:

від позивача Дуднік О.С.

від відповідача Буденкова Н.В.

третя особа не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з комунального підприємства Кам`янської міської ради "Благоустрій" пені за порушення строків виконання зобов`язання за кожний день прострочення у розмірі 10 грн. 46 коп., штраф за прострочення зобов`язання понад тридцяти днів у розмірі 20 грн. 57 коп., заборгованості по земельному податку за користування земельною ділянкою на якій розташоване майно, що орендується за Договором у розмірі 50 608 грн. 60 коп. та судових витрат у справі.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. Надав відповідь на відзив. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Вважає, що підстави для залишення позовної заяви без розгляду та закриття провадження у справі відсутні. Наполягав, що строк позовної давності ним не пропущений. Звертав увагу суду на вимоги п.п. 5.11 та 11.1 Договору щодо відшкодування витрат.

Відповідач проти позову заперечував, просив суд у позові відмовити. Протягом часу розгляду справи заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, клопотання про закриття провадження у справі. Надав заяву про застосування строків позовної давності при розгляді справи. У судовому засіданні відповідача зазначив, що ним не укладалися договори з балансоутримувачем щодо відшкодування відповідачем витрат балансоутримувача на утримування орендованого майна, надання комунальних послуг.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради та комунальним підприємством Кам`янської міської ради "Благоустрій" 25.09.2018р. підписано Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янське (далі Договір).

Згідно п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар бере в строкове платне користування користування, нерухоме майно (далі - майно) асфальтовий майданчик площею 700 м.кв., розміщене за адресою: вул. вул. Індустріальна, 16, що перебуває на балансі департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради (далі-Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку і становить 56001,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору майно передається в оренду з метою: розміщення комунального підприємства.

В п. 1.3 Договору зазначено стан майна на момент укладання договору - задовільний.

Умовами п. 2.2. Договору визначено, що передача Майна в оренду не тягне за собою виникнення в Орендаря права власності на це Майно. Власником Майна залишається територіальна громада м. Кам`янського, а Орендар користується ним протягом строку оренди.

Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням міської ради (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за перший місяць оренди грн. У разі, якщо неможливо зробити розрахунок орендної плати за перший місяць оренди (при відсутності інформації про індекс інфляції). Цей пункт викладається в такій редакції:

Згідно п. 3.2. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням міської ради і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2018р 92-03 грн. з урахуванням індексу інфляції за липень 2018-0,993. Орендна плата за перший місяць оренди - вересень 2018р визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за серпень, вересень 2018р.

Відповідно 3.3. Договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

В п. 3.4. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

У разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/aбо останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п. 3.5 Договору).

Умовами п. 3.6. Договору визначено розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із Сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від Сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.7. Орендна плата перераховується до міського бюджету та Балансоутримувачу співвідношенні 70% та 30% відповідно: 1) Не пізніше останнього дня місяця за який здійснюється нарахування. В разі відсутності індексу інфляції за розрахунковий місяць перерахування здійснюються в сумі орендної плати визначеної в попередньому місяці (перший місяць оренди - в сумі орендної плати визначеною за результатами конкурсу) та до 20 числа місяця наступного за розрахунковим перераховується скоригована частина суми орендної плати визначена з урахуванням офіційно опублікованого індексу інфляції за розрахунковий місяць. 2) Сума заборгованості по орендній платі, яка виникла на перше число місяця слідуючого з розрахунковим підлягає корегуванню на індекс інфляції.

Згідно п. 3.11 Договору у разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дняповернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість з орендної плати, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до міського бюджету та Балансоутримувачу.

Орендар зобов`язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 5.3 Договору).

Відповідно до п. 9.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

В п. 9.2. Договору Орендодавець не відповідає за зобов`язаннями Орендаря. Орендар не відповідає за зобов`язаннями Орендодавця, якщо інше не передбачено цим Договором.. Орендар відповідає за своїми зобов`язаннями і за зобов`язаннями, за якими він є правонаступником, виключно власним майном. Стягнення за цими зобов`язаннями не може бути звернене на орендоване комунальне Майно.

Згідно до п. 9.3. Договору спори, які виникають за цим Договором або в зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

В п. 10.1 Договору визначено, що цей договір укладено строком на два роки одинадцять місяців, що діє з 25.09.2018р. до 24.08.21р. включно.

Зміни до умов цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди Сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою Стороною (п.10.3 Договору).

Відповідно до ст. 10.9 Договору у разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем балансоутримувачу. У разі, якщо Орендар затримав повернення Майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

В п. 10.12 Договору зазначено, що взаємовідносини сторін, не врегульовані цим Договором, регулюються чинним законодавством.

Згідно п. 11.1 Договору орендар зобов`язується укласти з балансоутримувачем майна договір відшкодування плати за землю.

Протягом часу розгляду справи не встановлено доказів наявності укладених договорів між орендар та балансоутримувачем щодо відшкодування відповідачем витрат балансоутримувача на утримування орендованого майна, надання комунальних послуг та відшкодування плати за землю.

Згідно акту прийому-передачі від 25.09.2018р. Департамент житлово-комунального господарства та будівництва Кам`янської міської ради передав орендарю Комунальному підприємству Кам`янської міської ради "Благоустрій" нерухоме майно, що розташоване за адресою: вул. Індустріальна, 16 (загальна площа 700 м. кв.) в тимчасове користування (оренду).

Позивач звернувся до відповідача з претензією в якій вимагав протягом 10 календарних днів з моменту отримання даної претензії, погасити заборгованість за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янське від 25.09.2018 року щодо орендної плати у розмірі 93 грн. 55 коп. та земельного податку у розмірі 47 711 грн. 41 коп.

Відповідачем 05.10.2020р. №01-01/501 надано відповідь на претензію позивача, в якій зазначено, що у зв`язку з тим, що відсутнє рішення органу місцевого самоврядування про передачу у користування (оренду) земельної ділянки по вул. Індустріальна, 16 саме КПКМР "Благоустрій", а також відсутній станом на дату надання відповіді на претензію договір оренди земельної ділянки відповідно до норм діючого законодавства України Орендар не має правових підстав здійснювати оплату земельного податку. Вимоги претензії не визнано в повному обсязі.

Згідно листа від 16.10.2020р. позивачем направлено відповідачу 2 екземпляри рахунків на оплату та актів прийому-передачі послуг та зазначено про необхідність підписання та повернення по одному екземпляру.

Згідно листа від 08.09.20р. позивачем направлено відповідачу 2 екземпляри рахунків на оплату та актів прийому-передачі послуг та зазначено про необхідність підписання та повернення по одному екземпляру.

Згідно листа від 18.08.20р. позивачем направлено відповідачу 2 екземпляри рахунків на оплату та актів прийому-передачі послуг та зазначено про необхідність підписання та повернення по одному екземпляру.

Згідно листа від 10.06.20р. позивачем направлено відповідачу 2 екземпляри рахунків на оплату та актів прийому-передачі послуг та зазначено про необхідність підписання та повернення по одному екземпляру.

Згідно ст. 54 Податкового кодексу України (54.1.) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. (54.3) Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку.

Згідно ст. 55 Податкового кодексу України Податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Контролюючими органами вищого рівня для цілей цього Кодексу є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, - для територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, їх структурних підрозділів (у тому числі для державних податкових інспекцій); центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, - для територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

Відповідно до ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За умовами приписів Податкового кодексу України позивач не є контролюючим органом з правом вимоги щодо податкового боргу.

Згідно приписів ст.ст. 7, 10, 265, 269 Податкового кодексу України до місцевого податку належить податок на майно. Під час встановлення податку обов`язково визначається платник податку. Складовою частиною податку на майно є плата на землю. Платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток, землекористувачі.

Згідно приписів ст.ст. 78, 79, 79-1 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначенні її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно приписів ст.ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження за адресою Дніпропетровська область, м. Камянське, вулиця Індустріальна, будинок 16 не зареєстровано.

У розумінні приписів ст. 79 - 1 Земельного кодексу України земельна ділянка, як об`єкт цивільних прав, щодо якої є вимога позивача, на час розгляду справи не сформована.

Загалом відсутня державна реєстрація права власності на нерухоме майно - асфальтовий майданчик площею 700 кв.м. за адресою Дніпропетровська область, м. Камянське, вулиця Індустріальна, будинок 16.

Згідно приписів ст.ст. 2, 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації прав підлягають право власності, речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, право користування.

На підставі вищевказаного та з прийняттям до уваги приписів ст. 269 Податкового кодексу України позивач не є платником земельного податку щодо земельної ділянки, на якій знаходиться асфальтований майданчик (об`єкт оренди, п. 1.1 Договору), що унеможливлює його звернення з вимогою до відповідача щодо стягнення суми земельного податку.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Згідно приписів ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язкам и наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Згідно приписів ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір укладений відповідачем та Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно, що є підставою позовних вимог позивача, є договором найму (оренди), у розумінні приписів 759 Цивільного кодексу України, тобто є двостороннім договором.

За приписами договору найму (ст. 759 Цивільного кодексу України) можуть існувати лише дві сторони даного типу договору, а саме наймодавець та наймач. Наявність іншої сторони у договорі найму приписами ст. 759 Цивільного кодексу України не передбачено.

У розумінні приписів ст. ст. 759 Цивільного кодексу України сторонами Договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Кам`янське від 25.09.2018р. є позивач та третя особа і між ними існують права та обов`язки щодо грошових розрахунків, сплати відповідних санкцій, у розумінні приписів ст. 11 Цивільного кодексу України.

Позивач не може бути стороною Договору, що є підставою його позовних вимог.

Обов`язок відповідача (п. 3.7 Договору) щодо сплати грошових коштів на адресу Балансоутримувача не надає право позивачу на звернення щодо примусового стягнення заявлених позовних вимог до господарського суду за Договором, у якому він не може бути стороною. Вказаним правом наділений орендодавець, як сторона Договору.

За текстом (умовами) Договору, на підставі вказаного Договору, безпосередньо у позивача відсутнє право вимагати від відповідача у судовому порядку сплати пені у розмірі 10 грн. 46 коп., штраф за прострочення зобов`язання 20 грн. 57 коп., заборгованості по земельному податку за користування земельною ділянкою на якій розташоване майно, що орендується за Договором у розмірі 50 608 грн. 60 коп.

У Договорі передбачений порядок відшкодування плати за землю (п. 11. 1 Договору) - виключно шляхом укладення окремого договору між орендарем та балансоутримувачем. Вимоги до відповідача щодо відшкодування плати за землю, у даному випадку, можуть грунтуватися виключно на підставі окремого договору.

Слід взяти до уваги, що Договір не є змішаним договором у розумінні приписів ст. 628 Цивільного кодексу України.

За заявою позивача підстави для поновлення строку позовної давності (згідно поданої заяви) щодо позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій, у розумінні приписів ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, ст. 267 Цивільного кодексу України відсутні.

Наявні у справі докази є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 01.02.2021

Суддя Г.В. Манько