ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" лютого 2021 р. Справа № 924/1057/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Сорока Д.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Тісса", м. Хмельницький

до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

про визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 28 серпня 2020р. №16 "Про розгляд звернення ТОВ "Торговий Дом"Тісса";

визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі №00571 від 31 травня 2012р.;

визнання недійсним пункт 8 та пункт 9 рішення позачергової сорок п`ятої сесії Хмельницької міської ради від 25 вересня 2020 року №8 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок шляхом укладання додаткових угод, зміну коду КВЦПЗ земельних ділянок, втрату чинності пункту рішення сесії міської ради та рішення сесії міської ради, надання земельних ділянок в постійне користування, надання дозволу на поділ земельної ділянки.

Представники сторін:

Від позивача: Ярош В.Ю. - згідно ордера № 1005525 від 23.09.2020р.;

Мартинкова О.Л. - згідно наказу №18-к від 20.08.2020р.;

Думітращук В.М. - згідно наказу №26-к від 16.09.2020р.;

Від відповідача: Демчук Л.Г.

В судовому засіданні відповідно до ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: з оголошенням перерви в судовому засіданні від 01.02.2021р.

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Тісса", м. Хмельницький до Хмельницької міської ради, м. Хмельницький про визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 28 серпня 2020р. №16 "Про розгляд звернення ТОВ "Торговий Дом "Тісса" та визнання укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі №00571 від 31 травня 2012р.

Ухвалою суду від 25.09.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.11.2020р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №924/1057/20 на тридцять днів.

Цією ж ухвалою суду від 23.11.2020р. заяву позивача №924/1057/20-3 від 09.10.2020р. про зміну предмету позову задоволено.

Позовні вимоги викладено у наступній редакції:

- визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької міської ради від 28 серпня 2020р. №16 "Про розгляд звернення ТОВ "Торговий Дом"Тісса";

- визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі №00571 від 31 травня 2012р.;

- визнати недійсним пункт 8 та пункт 9 рішення позачергової сорок п`ятої сесії Хмельницької міської ради від 25 вересня 2020 року №8 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок шляхом укладання додаткових угод, зміну коду КВЦПЗ земе льних ділянок, втрату чинності пункту рішення сесії міської ради та рішення сесії місь кої ради, надання земельних ділянок в постійне користування, надання дозволу на поділ земельної ділянки.

Ухвалою суду від 22.12.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Присутні в судовому засіданні представники позивача наполягли на задоволені позову, обґрунтовуючи долученими до матеріалів справи доказами.

В обгрунтування позовних вимог, зокрема зазначили, що 28 серпня 2020 року Хмельницькою міською радою прийнято рішення №16 "Про розгляд звернення ТОВ "Торговий дом "Тісса", у якому зазначено, що Хмельницька міська рада не має жодних намірів, щодо поновлення договору оренди землі від 31.05.2012р. №00571, як на існуючих так і на будь-яких інших запропонованих ТОВ "Торговий дом "Тісса" умовах.

Позивач вважає, що має безумовне право користування земельною ділянкою по Львівському шосе, 2, враховуючи те, що остання надана в користування під обслуговування об`єктів нерухомого майна, про що зазначено і у самому Договорі, а також відображено у експлікації, яка є додатком до Договору.

Спірне рішення відповідача прийнято з порушенням прав позивача, як добросовісного орендаря та власника нерухомого майна, без належного обґрунтування (зокрема, наявністю суспільного інтересу, який би виправдовував позбавлення позивача права користування земельною ділянкою, а відтак, фактично, і права власності на нерухоме майно) та з перевищенням наданих повноважень.

Враховуючи вищевказані обґрунтування, позивач вважає, що рішення Хмельницької міської ради №16 від 28 серпня 2020 року є протиправним, а тому має бути скасоване, як таке, що призвело до протиправного втручання в законне право власності позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні у своїх усних поясненнях та у поданому суду відзиві на позов та доповненні до відзиву зазначив наступне.

В оскаржуваному рішенні від 28.08.2020 р. №16 зазначено, що договір оренди земельної ділянки не поновлювати та вважати припиненим з 08.09.2020р. у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Дана підстава припинення договору оренди земельної ділянки передбачена умовами договору, а саме пунктом 37 договору оренди землі від 31.05.2012р. № 00571, який був підписаний ТОВ «Торговий дом «Тісса», відповідно відповідач усвідомлював зміст даного пункту договору та настання відповідних наслідків.

Хмельницька міська рала, приймаючи дане рішення, діяла відповідно до умов договору, які були відомі позивачу та погоджені ним підчас підписання договору.

Відповідач вважає, що рішення Хмельницької міської ради від 28.08.2020р. № 16 жодним чином не порушує права позивача щодо втручання в його право власності на нерухоме майно.

Згідно договору оренди землі від 31.05.2012р. №00571 земельна ділянка надавалась ТОВ «Торговий дом «Тісса» під речовий ринок та складські приміщення. Позивач у позові стверджує, що є власником нежитлових приміщень з жовтня 1992 року на підставі угоди про співробітництво №7 від 28.4.1992р. та акту передачі основних засобів від 29.10.1992 р., з посиланням на розпорядження Хмельницької міської ради народних депутатів від 01.03.1993р. № 414, проте ні зазначену угоду ні акт на підтвердження заявленого позивач суду не надав.

Зазначає, що надані позивачем копії розпорядження міської адміністрації від 01.03.1993р. №414 із посиланням у ньому на вищевказані угоду та акт передачі основних засобів не підтверджують про наявність на земельній ділянці по Львівському шосе. 2 об`єктів нерухомого майна. Вказане розпорядження має назву «Про надання дозволу на право проведення проектно-розвідувальних робіт установам, організаціям, відомствам під різні види будівництва проведення будівництва на закріплених землях» та в ньому акцентується увага, що нове будівництво на ділянках проводити з дозволу міської адміністрації. Таким чином, заявлене позивачем твердження про те, що він з 1992 року є власником об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці, не підтверджується доказами у справі.

Відповідачем критично сприймається твердження позивача про наявність у нього підстав відповідно до ч.ч. 8, 11 ст.33 Закону України «Про оренду землі» визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» передбачає поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частина 1-5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми). Позивач звернувся про поновлення договору оренди землі саме відповідно до ч. 1-5 вказаної статті Закону. Відповідач відповідно розглянув дане звернення, висловив заперечення та надіслав відповідний лист позивачу.

На думку відповідача, позивач обравши процедуру поновлення договору, саме відповідно до ч. 1-5 ст.33 вказаного Закону, позивач не може застосовувати ч.ч. 6-11 ст. 33 зазначеного Закону.

На підставі вищевикладеного рішення Хмельницької міської ради від 28.08.2020р. № 16 є законним, прийнятим в спосіб та в межах, передбачених законодавством.

Щодо позовної вимоги про визнання укладеної додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, відповідач звертає увагу суду, що відповідно до ст.4 ГПК України до господарського суду може звертатися особа за захистом своїх порушених прав. У даному випадку, виходячи зі змісту позовних вимог, позивач зазначає про своє переважне право поновлення на новий строк. Проте, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків та наявності волевиявлення сторін.

Відповідач зауважує, що в разі недосягнення згоди за вже розпочатою процедурою відповідно до частини 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Таким чином, відсутні підстави для визнання укладеної додаткової угоди про поновлення договору, оскільки відсутня основна складова - наявність волевиявлення обох сторін на продовження дії договору, така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 №923/925/18.

Зважаючи на викладені обставини, відповідач заперечує проти позову в повному обсязі та просить суд відмовити в його задоволенні.

22.12.2020р. від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі в яких зазначено, що рішенням Хмельницької міської ради від 08.12.2020р. № 25 погоджено МКП-ринок «Ранковий» технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельних ділянок по Львівському шосе, 2 земельної ділянки площею 6229 кв.м. на дві земельні ділянки відповідно площею 1627 кв.м., кад. номер :09:001:0150 та площею 4602 кв.м., кад. номер :09:001:0149. Зазначеним рішенням також припинено МКП - ринок «Ранковий» право користування земельною ділянкою по Львівському шосе, 2 площею 1627 кв.м., кадастровий номер :09:001:0150.

Враховуючи вищенаведені рішення, відповідач вважає, що відсутнє порушене право позивача зазначене у позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи, надані сторонами докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

31 травня 2012 року між Хмельницькою міською радою (надалі - Відповідач, Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дом "Тісса" (надалі - Позивач, Товариство, Орендар), було укладено договір оренди землі №00571.Предметом вказаного договору є строкове платне користування земельною ділянкою по Львівському шосе, 2, у м. Хмельницькому, площею 6 280 м2, в т.ч.: діл. №1 - площею 6 229 м2 та діл. №2 площею 51 м2 (надалі - Договір).

Відповідно до п.2, п.3 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 6 280 м2, в т.ч.: діл. №1 - площею 6 229 м2 та діл. №2 площею 51 м2. На земельній ділянці знаходяться об"єкти нерухомого майна - будівлі та споруди, інші об"єкти інфраструктури - площадка (асфальт) площею 3674 м2.

Договір було укладено терміном на 5 років, до 08 вересня 2015 року.

09 червня 2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1206/02 про внесення змін до Договору, а саме: поновлення його дії на новий термін на 5 років до 08 вересня 2020 року. Під час дії договору до нього вносились зміни стосовно нормативно грошової оцінки земельної ділянки, та відповідно, розміру орендної плати. Зокрема, відповідно до додаткової угоди №586/02 від 22.05.2015р., орендна плата за землю складає 330 592,12 грн., та відповідно до додаткової угоди №1206/02 від 09.06.2016р. розмір орендної плати склав 449 847,71 грн.

Відповідно до ч. 8 Договору, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Позивач клопотанням (без номеру та дати) у встановлений термін повідомив відповідача про намір поновити Договір оренди землі, для чого подало відповідні документи через центр надання адміністративних послуг.

28 серпня 2020 року Хмельницькою міською радою прийнято рішення №16 "Про розгляд звернення ТОВ "Торговий дом "Тісса", у якому зазначено, що Хмельницька міська рада не має жодних намірів, щодо поновлення договору оренди землі від 31.05.2012р. №00571, як на існуючих умовах так і на будь-яких інших запропонованих ТОВ "Торговий дом "Тісса" умовах.

Позивач вважає, що має безумовне право користування земельною ділянкою по Львівському шосе, 2, враховуючи те, що остання надана в користування під обслуговування об`єктів нерухомого майна, про що зазначено і у п.2, та п.3 Договорі, а також відображено у експлікації, яка є додатком до Договору.

Позивач, відповідно до установчих документів, було створено 12 серпня 1992 року, під найменуванням Товариством з обмеженою відповідальністю "Тісса". 1994 року ТОВ "Тісса", було реорганізовано в акціонерне товариство відкритого типу "Тісса", а 15 травня 2002 року Товариство було перетворено в товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дом "Тісса", та є повним правонаступником зазначених вище юридичних осіб, що підтверджується копіями витягів із установчих документів від 12.08.1992р..

З жовтня 1992 року позивач є власником нежитлових приміщень, що розташовані по Львівському шосе, 2, у м. Хмельницькому. Право власності на дані приміщення перейшло до Товариства від державного підприємства "Хмельницькголовпостач" Міністерства економіки України, на підставі угоди про співробітництво №7 від 28.04.1992р., та акту передачі основних засобів від 29.10.1992р., про що вказано у розпорядженні Хмельницької міської ради народних депутатів від 01.03.1993р. №414.

Після передачі основних засобів (нежитлові приміщення), Хмельницька міська рада народних депутатів, прийняла розпорядження від 01 березня 1993 року №414, яким було вилучено в управління "Хмельницькголовпостач" земельну ділянку по Львівському шосе, 2, площею 2480 м2, та передано її в постійне користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Тісса". На підставі даного розпорядження, 08 червня 1994 року, ТОВ "Тісса" було видано державний акт на право постійного користування землею №0079, під виробничу базу.

11 вересня 1997 року рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №1798, акціонерному товариству "Тісса", було додатково надано земельну ділянку площею 0,38 га, для влаштування речового ринку (дозвіл на влаштування №1716 від 24.07.1997р.). В результаті прийняття такого рішення, між Товариством та Хмельницькою міською радою було укладено договір №94 на право тимчасового користування землею від 04.11.1997р.

Після чергової реорганізації Товариства, 2009 року, Хмельницька міська рада зобов`язала ТОВ "ТД "Тісса" відмовитись від державного акту (на площу 0,248 га) та переоформити тимчасовий договір користування землею (на земельну ділянку площею 0,38 га). шляхом укладення договору на загальну площу користування по Львівському шосе, 2, 6280 м2. Товариство погодилось з умовами Відповідача, що в свою чергу призвело до збільшення плати за користування землею, з 1 % до 4,5 %.

На підставі рішення Хмельницької міської ради №41 від 08.09.2010р. позивачу на позаконкурсних засадах було передано в оренду земельну ділянку площею 6 280 м2, під речовий ринок та нерухоме майно - складські приміщення.

Передача земельної ділянки по Львівському шосе, 2, в м.Хмельницькому відбувалась на позаконкурсних засадах, саме у зв`язку із наявністю на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна - будівель та споруд, інші об`єкти інфраструктури - площадка (асфальт) площею 3674м2 (зазначене вказано у п.3 Договору), які перебувають у власності Товариства з 1992 року.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки рішення Хмельницької міської ради є протиправним, підлягає скасуванню, як таке, що призвело до протиправного втручання в законне право власності позивача, позивач звернувся до суду з позовною заявою для захисту свого порушено права.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ч. 5 ст.55 Конституції України).

Відповідно до п. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі, є Закон України "Про оренду землі", яким встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється, зокрема, шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статті 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Законом України "Про оренду землі" визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

При цьому суд зазначає, що ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системності та послідовності у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Для оцінки правовідносин у даному спорі суд керується правилами, викладеними Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі Times v. United Kingdom. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

У справі Steel and others v. The United Kingdom ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

За змістом статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 8 договору оренди землі №00571 від 31 травня 2012р. та пунктом 1 додаткової угоди до договору оренди землі від 09.06.2016р. передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Це положення договору узгоджується із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Згідно статті 33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п`ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку. З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Таким чином, стаття 33 Закону України "Про оренду землі" фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах першій-п`ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами першою - п`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев`ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов`язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Відтак, суд зауважує, що частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 25.02.2015р. у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 10.04.2018р. у справі № 594/376/17-ц та від 10.09.2018р. у справі №920/739/17.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не пов`язані одна з іншою.

Вказана норма у частині першій регламентує переважне право орендаря перед іншими особами на укладення договору оренди землі, а в частині шостій-підстави поновлення договору оренди, у разі якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди.

З матеріалів справи вбачається, що 31 травня 2012 року між Хмельницькою міською радою (надалі - Відповідач, Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дом "Тісса" (надалі - Позивач, Товариство, ТОВ "ТД "Тісса"), було укладено договір оренди землі №00571. Предметом вказаного договору є строкове платне користування земельною ділянкою по Львівському шосе, 2, у м. Хмельницькому, площею 6 280 м2, в т.ч.: діл. №1 - площею 6 229 м2 та діл. №2 площею 51 м2 (надалі - Договір). Договір було укладено терміном на 5 років, до 08 вересня 2015 року.

09 червня 2016 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1206/02 про внесення змін до Договору, а саме: поновлення його дії на новий термін на 5 років до 08 вересня 2020 року. Під час дії договору до нього вносились зміни стосовно нормативно грошової оцінки земельної ділянки, та відповідно, розміру орендної плати. Зокрема, відповідно до додаткової угоди №586/02 від 22.05.2015р., орендна плата за землю складає 330 592,12 грн., та відповідно до додаткової угоди №1206/02 від 09.06.2016р. розмір орендної плати склав 449 847,71 грн.

Позивачем на адресу Хмельницького міського голови надіслано клопотання (без номера та дати) з проханням в зв`язку із закінченням договору оренди землі №00571 від 31 травня 2012 року, на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі», поновити строк дії договору оренди землі. В додаток до клопотання долучено проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; копію договору оренди землі та додаткових угод; копію довідки статуправління; копію статуту; копію витягу або виписки з ЄДРПОУ; витяг із технічної документації про нормативно грошову оцінку.

З метою скористатись своїм правом на продовження дії Договору, позивач у встановлений термін (відповідно до ч. 8 Договору, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію) повідомив відповідача про намір поновити Договір оренди землі, для чого подало відповідні документи через центр надання адміністративних послуг.

За таких обставин суд вважає, що орендар належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами договору оренди землі та додаткових угод про поновлення договору оренди землі та не суперечить вимогам ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держкомзему в м.Хмельницькому №164/01-15 від 20.01.2012р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки наданої ТОВ "Торговий дом "Тісса" у строкове платне користування по Львівському шосе, 2, у м. Хмельницькому, площею площею 51 м2 становить 53 326,00 грн.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки Управління Держкомзему в м.Хмельницькому №165/01-15 від 20.01.2012р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки наданої ТОВ "Торговий дом "Тісса" у строкове платне користування по Львівському шосе, 2, у м. Хмельницькому, площею площею 6 229 м2 становить 6 187 475,00 грн.

На підставі рішення Хмельницької міської ради №41 від 08.09.2010р. ТОВ "Торговий дом "Тісса" на позаконкурсних засадах було передано в оренду земельну ділянку площею 6 280 м2, в т.ч.: діл. №1 - площею 6 229 м2 та діл. №2 площею 51 м2, під речовий ринок та нерухоме майно - складські приміщення терміном на 5 років від дати прийняття рішення.

Господарський суд враховує, що за змістом статті 33 Закону України "Про оренду землі" законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1 - 5 цієї норми, від права вважати продовженим договір оренди землі, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі за відсутності протягом одного місяця після спливу терміну дії договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, визначене у інших частинах цієї статті.

Відповідні положення у вказаних частинах зазначеної статті дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до спливу договору оренди, а у другому - воно може настати за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного терміну після закінчення строку дії договору оренди землі.

Поняття переважного права орендаря перед іншими особами означає надання йому переваги орендодавцем у разі наявності пропозицій інших господарюючих суб`єктів, що містять умови рівні з умовами особи, що наділена переважним правом. Тобто, поновлення договору оренди земельної ділянки у такий спосіб можливе виключно за інших рівних умов з іншими особами - претендентами на право оренди цієї земельної ділянки.

Оскільки переважне право на поновлення договору оренди землі на новий строк може бути реалізоване перед іншими претендентами на оренду і за інших рівних умов, а із встановлених обставин в даній справі не встановлено існування прав або інтересів до відповідної земельної ділянки інших осіб, суд приходить до висновку, що переважне право позивача на укладення Договору перед іншими особами (частини 1 - 5 статті 33 Закону) не є порушеним, а тому підстави для поновлення Договору у спосіб, передбачений частинами 1 - 5 статті 33 Закону, відсутні.

В даному випадку, позивач просить поновити договір оренди землі на підставі п.6, ч.1 ст. статті 33 Закону України "Про оренду землі".

28 серпня 2020 року Хмельницькою міською радою прийнято рішення №16 "Про розгляд звернення ТОВ "Торговий дом "Тісса", у якому зазначено, що Хмельницька міська рада не має жодних намірів, щодо поновлення договору оренди землі від 31.05.2012р. №00571, як на існуючих умовах так і на будь-яких інших запропонованих ТОВ "Торговий дом "Тісса" умовах та вважати даний договір припиненим з 08.09.2020р. у зв"язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Листом - повідомлення №04-001-2725 від 04.09.2019р. на заяву ТОВ «Торговий дом «Тісса» про поновлення договору оренди землі №04-001-2725 від 05.08.2020р. Хмельницька міська рада повідомила, що рішенням 44-ої сесії Хмельницької міської ради від 28.08.2020р. №16 Хмельницькою міською радою висловлено заперечення орендодавця - Хмельницької міської ради, щодо поновлення договору оренди землі від 31.05.2012р. № 00571 відносно земельної ділянки по вул. Львівське шосе, 2, загальною площею 6280 м. кв в тому числі ділянка № 1 площею 6229 м.кв. кадастровий номер :09:001:0021. ділянка № 2 площею 51 м. кв. кадастровий номер :09:001:0022. який був укладений між Хмельницькою міською радою та ТОВ «Торговий дом «Тісса».

Хмельницька міська рада повідомила ТОВ «Торговий дом «Тісса» про наявність заперечень щодо поновлення договору оренди землі від 31.05.2012р. № 00571, щодо земельної ділянки по вул. Львівське шосе, 2, загальною площею 6280 м. кв в тому чисді ділянка № 1 площею 6229 м.кв. кадастровий номер :09:001:0021 ділянка №2 площею 51 м.кв. кадастровий номер :09:001:0022 переданої в оренду під речовий ринок та складські приміщення, який був укладений між Хмельницькою міською радою та ТОВ «Торговий дом «Тісса».

Разом з тим, ТОВ "ТД "Тісса" має безумовне право користування земельною ділянкою по Львівському шосе, 2, враховуючи те, що остання надана в користування позивачу під обслуговування об`єктів нерухомого майна, про що зазначено і у самому Договорі, а також відображено у експлікації, яка є додатком до Договору.

Відповідно до норм чинного на той час законодавства, зокрема статті 116 Земельного кодексу України, набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини другої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною другою вказаної норми встановлені випадки, коли земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах). Зокрема, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Таким чином, вказані норми прямо пов`язують надання земельної ділянки на позаконкурентних засадах саме з розташуванням на цій земельній ділянці певної будівлі чи споруди.

Згідно зі статтею 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Як видно із поданих позивачем документів, передача земельної ділянки по Львівському шосе, 2, відбувалась на позаконкурсних засадах, саме у зв`язку із наявністю на земельній ділянці об`єктів нерухомого майна - будівель та споруд, інші об`єкти інфраструктури - площадка (асфальт) площею 3674м2 (зазначене вказано у п.3 Договору), які перебувають у власності Товариства з 1992 року.

Згідно довідки Колективного будівельно - монтажного підприємства "Електронбуд" від 18.12.2019р. Замовник: ТОВ "ТОРГОВИЙ ДОМ "ТІССА"; Тип об"єкта: Комплекс будівель, вул. Львівське шосе, 2, м. Хмельницький; Опис об`єкта: Самочинно побудовано: немає; Самочинно реконструйовано: немає; Примітка: А-ІІ-адміністративна будівля 101.4м2 площа забудови а -прибудова 18,2м2 площа забудови, а1 - прибудова 5,7 м2 площа забудови, Б - склад №1 161,1м2 площа забудови, В - склад №2 284,4м2 площа забудови, Г - склад №3 285,7м2 площа забудови, Д - склад №4 111,2м2 площа забудови. Побудовані до 1991 року, що на підставі Наказу № 127 від 24.05.2001 року "Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна" та наказу №404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-коммунального господарства України не є самочинним.

Об`єкт інвентаризації відповідає вимогам ДБНБ.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій ".

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 206483510 від 09.04.2020р. за ТОВ "Торговий дом "Тісса" зареєстровано комплекс будівель загальною площею 993,5 м.кв. Опис: А-II - адміністративна будівля, Б- склад №1; В-склад №2; Г-склад №3; Д-склад №4; а-прибудова; а1 - прибудова за адресою Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Львівське шосе, будинок 2, кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0021. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна договір оренди землі від 31.05.2012р. №00571 укладений між Хмельницькою міською радою та ТОВ "Торговий дом "Тісса" зареєстрований 26.07.2016р. в Хмельницькому бюро технічної інвентаризації (Павлюк Іриною Іванівною), за №15616443, земельна ділянка №1 площею 6229 м2 кадастровий номер :09:001:0021, та 25.07.202016р. за №15616215 земельна ділянка №2 площею 51 м2 кадастровий номер :09:001:002 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, строком дії 08.09.2020р. з правом пролонгації.

А тому, одностороння безпідставна відмова відповідача від продовження договору оренди землі у даному випадку нівелює правомірні, гарантовані законом та умовами договору сподівання позивача на продовження дії договору та фактично є втручанням у право власності останнього, оскільки відсутність правової підстави користування земельною ділянкою унеможливлює реалізацію позивачем правомочностей мирного володіння та користування розташованим на ній нерухомим майном. (п.25 Постанови Верховного Суду від 07.03.2018р. у справі № 923/410/16).

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України принципи справедливості, добросовісності та розумності є однією із фундаментальних засад цивільного права, спрямованою, у тому числі, на утвердження у правовій системі України принципу верховенства права. При цьому добросовісність означає прагнення особи сумлінно використовувати цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків, що зокрема підтверджується змістом частини 3 статті 509 цього Кодексу. Отже, законодавець, навівши у тексті Цивільного кодексу України зазначений принцип, установив у такий спосіб певну межу поведінки учасників цивільних правовідносин, тому кожен із них зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, у тому числі передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб. Цей принцип не є суто формальним, оскільки його недотримання призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту. Саме тому у конкретних правовідносинах, зокрема щодо поновлення договору оренди землі на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", добросовісність орендодавця по суті становить гарантію дотримання прав менш захищеної сторони, якою у спірних правовідносинах є орендар.

За встановлених судом обставин продовження користування позивачем земельною ділянкою під час та після закінчення строку дії договору, здійснення позивачем орендних платежів за користування земельною ділянкою, орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання щодо укладення додаткової угоди до договору на той самий строк і на тих самих умовах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем була порушена процедура реалізації позивачем права відповідно до ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі" на поновлення договору оренди землі та укладення додаткової угоди до договору на той самий строк і на тих самих умовах. Матеріали справи свідчать, що відповідач безпідставно позбавив позивача права скористатись правом на поновлення договору, шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах.

Також суд приймає до уваги висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини: за обставинами справи "Стретч проти Сполученого Королівства" вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003р. відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити терміни його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов`язання, взяті ним на себе, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат; у рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003р. у справі "Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Хмельницької міської ради від 28 серпня 2020 року №16 "Про розгляд звернення ТОВ "Торговий дом "Тісса" та визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі №00571 від 31 травня 2012 року, яким позивачу було відмовлено у поновленні договору оренди землі, а договір вирішено вважати припиненим у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно преамбули Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" цей Закон відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

За приписами п. 34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, вирішується питання регулювання земельних відносин відповідно до закону.

У відповідності до ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

В силу положень ст.12 Земельного кодексу України, ст. 140 Конституції України Хмельницька міська рада як орган місцевого самоврядування розпоряджається земельними ділянками комунальної власності. В той же час, таке розпорядження землями комунальної власності не є безумовним та повинно здійснюватися із дотриманням вимог діючого законодавства.

Судом встановлено, що позивач виконав всі передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" дії, необхідні для оформлення права подальшого користування земельною ділянкою на умовах оренди.

Зазначені положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачають обов`язковість пролонгації договору оренди земельної ділянки (відновлення на той самий строк і на тих самих умовах) за відсутності заперечень орендодавця протягом одного місяця, і не вимагають наявності рішення орендодавця на поновлення договору оренди землі (в якості обов`язкового підстави для його продовження).

Крім того, господарський суд зазначає, що у практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Спорронґ і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21.02.1986, "Щокін проти України" від 14.10.2010, "Серков проти України" від 07.07.2011, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23.11.2000, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22.01.2009, "Трегубенко проти України" від 02.11.2004, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014) визначено три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: (1) чи є втручання законним; (2) чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; (3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону.

Як встановлено судом під час розгляду цієї справи, прийняття спірного рішення міською радою відбулось із порушенням цілої низки нормативно-правових актів, зокрема Цивільного, Господарського кодексів України, Закону України "Про оренду землі". Отже, критерій законності у цьому контексті не дотримано.

Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

При цьому суд зазначає, що громадські інтереси не можуть бути зведені до інтересів окремих індивідів, оскільки вони не можуть бути розцінені, як "суспільні" або "публічні".

Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

В питаннях оцінки "пропорційності" Європейський суд з прав людини, як і в питаннях наявності "суспільного", "публічного" інтересу, також визнає за державою достатньо широку "сферу розсуду", за виключенням випадків, коли такий "розсуд" не ґрунтується на розумних підставах (рішення в справах "Спорронґ і Льоннорт проти Швеції", "Булвес" АД проти Болгарії"). Таким чином, відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини майнове право особи може бути припинено, зокрема у разі, якщо цього потребують загальні інтереси суспільства.

В даному випадку, позбавлення законного права позивача на користування наданою йому земельною ділянкою є невиправданим в аспекті визначених положень, а в результаті такого втручання у право на мирне володіння майном, відповідач несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Згідно зі статтею 120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Судом встановлено, що ТОВ Тісса, відповідно до установчих документів, було створено 12 серпня 1992 року, під найменуванням товариством з обмеженою відповідальністю "Тісса". 1994 року ТОВ "Тісса", було реорганізовано в акціонерне товариство відкритого типу "Тісса", а 15 травня 2002 року Товариство було перетворено в товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дом "Тісса", та є повним правонаступником зазначених вище юридичних осіб .

Позивач з жовтня 1992 року є власником нежитлових приміщень, що розташовані по Львівському шосе, 2, у м. Хмельницькому. Право власності на дані приміщення перейшло до Товариства від державного підприємства "Хмельницькголовпостач" Міністерства економіки України, на підставі угоди про співробітництво №7 від 28.04.1992р., та акту передачі основних засобів від 29.10.1992 (про що вказано у розпорядженні Хмельницької міської ради народних депутатів від 01.03.1993р. №414).

Після передачі основних засобів (якими були нежитлові приміщення), Хмельницька міська рада народних депутатів, прийняла розпорядження від 01 березня 1993 року №414, яким було вилучено в управління "Хмельницькголовпостач" земельну ділянку по Львівському шосе, 2, площею 2480 м2, та передано її в постійне користування товариству з обмеженою відповідальністю "Тісса". На підставі даного розпорядження, 08 червня 1994 року," ТОВ "Тісса" було видано державний акт на право постійного користування землею №0079, під виробничу базу.

11 вересня 1997 року, рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №1798, акціонерному товариству "Тісса", було додатково надано земельну ділянку площею 0,38 га, для влаштування речового ринку (дозвіл на влаштування №1716 від 24.07.1997р.). В результаті прийняття такого рішення, між сторонами було укладено договір №94 на право тимчасового користування землею від 04.11.1997р.

На підставі рішення Хмельницької міської ради №41 від 08.09.2010р. Товариству на позаконкурсних засадах було передано в оренду земельну ділянку площею 6 280 м2, під речовий ринок та нерухоме майно - складські приміщення.

При цьому умовами пункту 8 договору оренди землі від 31.05.2012р. №00571 регламентовано переважне право орендаря на поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Листом - повідомлення №04-001-2725 від 04.09.2019р. на заяву ТОВ Торговий дом Тісса про поновлення договору оренди землі №04-001-2725 від 05.08.2020р. Хмельницька міська рада повідомила, що рішенням 44-ої сесії Хмельницької міської ради від 28.08.2020р. № 16 Хмельницькою міською радою висловлено заперечення орендодавця - Хмельницької міської ради, щодо поновлення договору оренди землі від 31.05.2012р. № 00571 відносно земельної ділянки по вул. Львівське шосе, 2, загальною площею 6280 м. кв в тому числі ділянка № 1 площею 6229 м.кв. кадастровий номер :09:001:0021. ділянка № 2 площею 51 м.кв. кадастровий номер :09:001:0022, який був укладений між Хмельницькою міською радою та ТОВ Торговий дом Тісса.

05.08.2020р. до закінчення строку дії договору оренди позивач, як добросовісний орендар та власник розташованої на земельній ділянці нерухомості, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права продовження дії договору, яке було йому гарантовано умовами договору та положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до висновку постійно діючої комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою №34 від 30.03.2010р. постійно діюча комісія з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою розглянула проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,6280 га, в тому числі: ділянка № 1 площею 0,6229 га та ділянка № 2 площею 0,0051 га за адресою: м.Хмельницький, вул. Львівське шосе, 2 надана ТОВ Торговий дом Тісса під речовий ринок та складські приміщення.

Категорія земель за основним цільовим призначенням: землі житлової та громадської забудови.

Згідно форми 6-зем на ділянці угіддя: за будовані землі Код УКЦВЗ:1.11 та погоджує її за наступних умов та обмежень:

1. Використання земельної ділянки згідно цільового призначення.

2.Зміну цільового призначення земельної ділянки проводити на підставі рішення Хмельницької міської ради відповідно до проекту її відведення.

3.Будівництво на ділянці здійснювати після отримання відповідного дозволу.

4.Надавати доступ відповідним службам для ремонту лінійних інженерних мереж та ліній електропередач.

5.Ділянку використовувати за умови дотримання вимог природоохоронного законодавства.

6.У разі зняття та перенесення поверхневого ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) за межі земельної ділянки, що відводиться, необхідно отримати відповідний дозвіл у Державній інспекції по контролю за використанням та охороною земель.

Одностороння безпідставна відмова відповідача від продовження договору оренди землі у даному випадку нівелює правомірні, гарантовані законом та умовами договору сподівання позивача на продовження дії договору та фактично є втручанням у право власності останнього, оскільки відсутність правової підстави користування земельною ділянкою унеможливлює реалізацію позивачем правомочностей мирного володіння та користування розташованим на ній нерухомим майном.

За встановлених судом обставин спірне рішення було прийнято відповідачем з перевищенням наданих статтею 12 Земельного кодексу України та статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" повноважень щодо розпорядження землями комунальної власності.

У контексті зазначеного доречним є застосування судом практики Європейського суду з прав людини стосовно захисту законного сподівання особи на реалізацію передбаченого договором права на продовження терміну оренди як додаткової частини майнового права в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду 923/410/16 від 07.03.2018р.

Отже, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в даній справі не дотримано жодного критерію, які дають право суду на втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями, наданими статтею 1 Першого протоколу.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна та витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права договір оренди землі від 31.05.2012р. №00571 укладений між Хмельницькою міською радою та ТОВ "Торговий дом "Тісса" зареєстрований 26.07.2016р. в Хмельницькому бюро технічної інвентаризації (Павлюк Іриною Іванівною), за №15616443, земельна ділянка №1 площею 6229 м2 кадастровий номер :09:001:0021, та 25.07.202016р. за №15616215 земельна ділянка №2 площею 51 м2 кадастровий номер :09:001:002 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, строком дії 08.09.2020р. з правом пролонгації. Інше речове право припинено.

Враховуючи ту обставину, що позивачу під обслуговування належного нерухомого майна було надано конкретну земельну ділянку загальною площею 6 280 м2 (п. 2 Договору), саме такий розмір земельної ділянки і підлягає подальшому перебуванню у ТОВ "Торговий дом "Тісса". Адже земельна ділянка у такому розмірі була видана на підставі рішення тридцять восьмої Хмель ницької міської ради №41 від 08.09.2010р., загальною площею 6280 м2, в тому числі ділянка №1 площею 6229 м2 кадастровий номер :09:001:0021, ділянка №2 площею 51 м2 кадастровий номер :09:001:0022, яке не скасоване, і до якого не вносились будь-які зміни, прий няттю якого передувало виготовлення технічної документації та фактичне встановлення роз міру земельної ділянки, необхідної для обслуговування нерухомого майна ТОВ "Торговий дом "Тісса" (під ринок по продажу непродовольчих товарів) розташованого по Львівському шосе, 2 у м. Хмельницькому.

У справі "Рисовський проти України", суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

За встановлених судом обставин належного виконання орендарем обов`язків за договором, своєчасного звернення до орендодавця із листом-повідомленням про поновлення договору з наданням проекту додаткової угоди орендодавець порушив право позивача на встановлений законом порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

З підстав викладеного, господарський суд дійшов висновку, що рішення позачергової сорок четвертої сесії Хмельницької міської ради від 28 серпня 2020 року №16 "Про розгляд звернення ТОВ "Торговий дом "Тісса", у якому зазначено, що Хмельницька міська рада не має жодних намірів, щодо поновлення договору оренди землі від 31.05.2012р. №00571, як на існуючих умовах так і на будь-яких інших запропонованих ТОВ "Торговий дом "Тісса" умовах, зареєстрованого 26.07.2016р. в Хмельницькому бюро технічної інвентаризації (Павлюк Іриною Іванівною), за №15616443, земельна ділянка №1 площею 6229 м2 кадастровий номер :09:001:0021, та 25.07.202016р. за №15616215 земельна ділянка №2 площею 51 м2 кадастровий номер :09:001:002 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, строком дії 08.09.2020р. з правом пролонгації (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна), не відповідає фактичним обставинам та вимогам статті 33 Закону України "Про оренду землі", та порушує права ТОВ "Торговий дом "Тісса" на поновлення Договору і оренду відповідної земельної ділянки.

Наведене вище надає підстави для визнання рішення ради недійсним згідно з положеннями статей 15, 16, 21 Цивільного кодексу України та статті 152 Земельного кодексу України.

Крім того, суд вважає, що відповідач безпідставно ухилився від поновлення договору оренди землі, чим порушив переважне право орендаря на поновлення договору.

Таким чином, прийняте Хмельницькою міською радою рішення від 28 серпня 2020р. №16 "Про розгляд звернення ТОВ "Торговий Дом "Тісса" порушує приписи ст.33 Закону України «Про оренду землі», у зв`язку з чим воно підлягає визнанню незаконним, та, як наслідок, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування цього рішення підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для захисту прав ТОВ "Торговий Дом "Тісса" на поновлення договору оренди землі шляхом визнання укладеною додаткової угоди до нього.

Окрім того, як вбачається із матеріалів справи Хмельницькою міською радою 25 вересня 2020 року на позачерговій сорок п`ятій сесії прийнято рішення №8 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок шляхом укладання додаткових угод, зміну коду КВЦПЗ земельних ділянок, втрату чинності пункту рішення сесії міської ради та рішення сесії міської ради, надання земельних ділянок в постійне користування, надання дозволу на поділ земельної ділянки", і відповідно до пунктів 8 та 9 вирішено:

8. Надати міському комунальному підприємству - ринок «Ранковий» в постійне користування земельні ділянки по вул. Львівське шосе, 2 загальною площею 6280 м2, в тому числі ділянка №1 площею 6229 м2 кадастровий номер :09:001:0021, ділянка №2 площею 51 м2 кадастровий номер :09:001:0022 під ринок по продажу непродовольчих товарів.

9. Надати міському комунальному підприємству - ринок «Ранковий» дозвіл на поділ земельної ділянки по вул.Львівське шосе, 2 площею 6229 м2 кадастровий номер :09:001:0021 на земельну ділянку №1 площею 1627 м2 та земельну ділянку №2 площею 4602 м2.

Також, в подальшому 22.12.2020р. рішенням Хмельницької міської ради від 08.12.2020р. № 25 погоджено МКП-ринок «Ранковий» технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельних ділянок по Львівському шосе, 2 земельної ділянки площею 6229 кв.м. на дві земельні ділянки відповідно площею 1627 кв.м., кад. номер :09:001:0150 та площею 4602 кв.м., кад. номер :09:001:0149. Зазначеним рішенням також припинено МКП - ринок «Ранковий» право користування земельною ділянкою по Львівському шосе, 2 площею 1627 кв.м., кадастровий номер :09:001:0150.

Що стосується вимоги позивача про визнання недійсним пункт 8 та пункт 9 рішення позачергової сорок п`ятої сесії Хмельницької міської ради від 25 вересня 2020 року №8 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок шляхом укладання додаткових угод, зміну коду КВЦПЗ земельних ділянок, втрату чинності пункту рішення сесії міської ради та рішення сесії міської ради, надання земельних ділянок в постійне користування, надання дозволу на поділ земельної ділянки, судом враховується, що вказана вимога є похідною від попередніх вимог позивача, оскільки прийнятими міською радою рішення, які визначенні пунктах 8 та 9 рішення позачергової сорок п`ятої сесії Хмельницької міської ради від 25 вересня 2020 року №8 Хмельницька міська рада фактично передала земельну ділянку під нерухомим майном ТОВ "Торговий дом "Тісса" комунальному підприємство ринок "Ранковий", а також надала дозвіл на поділ зазначеної земельної ділянки, що в результаті призведе до унеможливлення відновлення прав позивача за даним позовом та реалізацію позивачем правомочностей мирного володіння та користування розташованим на земельній ділянці нерухомим майном.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що вище вказана вимога також, підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вказаних обставин, враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи, прийняття судом рішення про задоволення позовних вимог, суд вважає, що витрати, пов`язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата судового збору), котрі поніс позивач, слід відшкодувати йому у відповідності до ч.1 ст.129 ГПК України за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької міської ради від 28 серпня 2020р. №16 "Про розгляд звернення ТОВ "Торговий Дом"Тісса";

Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі №00571 від 31 травня 2012р., в наступній редакції:

Додаткова угода №______

про поновлення договору оренди землі №00571 від 31 травня 2012 року, із внесеними змінами №586/02 від 22.05.2015р., №1206/02 від 09.06.2016р.

" " 20 р. м. Хмельницький

Хмельницька міська рада, в особі міського голови Симчишина Олександра Сергійовича, який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", надалі "Орендодавець", з одного боку, та товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дом "Тісса", , зареєстроване за адресою: 29013, Хмельницька обл., м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5, в особі директора Телеги Олексія Івановича, який діє на підставі Статуту, надалі "Орендар", з другого боку,

уклали цю додаткову угоду про наступне:

Поновити договір оренди землі №00571 від 31 травня 2012 року на новий термін на 5 (п`ять) років до 08.09.2025р. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Дана додаткова угода складена в двох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу і є невід`ємною частиною договору оренди землі №00571 від 31 травня 2012рбку.

Реквізити сторін:

Орендодавець: Орендар:

Хмельницька міська рада Товариство з обмеженою відповідальністю

29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3 "Торговий дом "Тісса",

, зареєстроване за адресою: 29013, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 5

Підписи сторін:

МП МП

Міський голова Директор

ТОВ "ТД "Тісса"

О.С. Симчишин О.І. Телега

Визнати недійсним пункт 8 та пункт 9 рішення позачергової сорок п`ятої сесії Хмельницької міської ради від 25 вересня 2020 року №8 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок шляхом укладання додаткових угод, зміну коду КВЦПЗ земельних ділянок, втрату чинності пункту рішення сесії міської ради та рішення сесії міської ради, надання земельних ділянок в постійне користування, надання дозволу на поділ земельної ділянки.

Стягнути з Хмельницької міської ради (м.Хмельницький, вул.Гагаріна, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Тісса", (м. Хмельницький, вул.Гагаріна, 5, ) - 4 204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ на виконання рішення суду видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно - західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17.02.2021 р.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу 29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна,5;

3 - відповідачу 29000, м. Хмельницький, Гагаріна, 3