ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2021 р. Справа № 916/3677/20

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

при секретарі судового засідання: Мукієнко Д.С.,

за участю представників:

позивача: Гаращенко В.В., начальник філії; Грасовський Д.О., згідно довіреності від 18.01.2021р.

відповідача: Бобко О.М., згідно довіреності, від 04.01.2021р.,

розглянувши у спрощеному провадженні з викликом сторін справу №916/3677/20 за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр-т Перемоги,14) в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81) до Державного підприємства "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул.Шабська, 81) про стягнення 577737,59грн., із яких 518143,02грн. основної заборгованості, 10066,15грн. три проценти річних, 14549,69грн. інфляційних втрат, 34978,73грн. пені,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач на позовних вимогах наполягає, в їх обґрунтування зазначає, що 29.12.2017р. між ДП «АМПУ» та ДП "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" було укладено договір №197-П-АМПУ-17 про забезпечення доступу портового оператора до причалу №1 п/п «Бугаз» та причалів №№ 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9 Білгород- Дністровської філії ДП «АМПУ», що перебувають у господарському віданні Адміністрації для проведення портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а відповідач зобов`язався оплачувати Адміністрації плату за такі послуги. Позивач вказує, що надав відповідачу обумовлені вищевказаним договором послуги на суму 518143,02грн., які з боку відповідача оплачені не були, у зв`язку з чим позивач нарахував до стягнення також 10066,15грн. три проценти річних, 14549,69грн. інфляційних втрат, 34978,73грн. пені.

Відповідач подав до справи відзив на позов від 20.01.2021р. за вх.№1568/21, де вказує, що не погоджується із викладеним позивачем розрахунком штрафних санкції у позовній заяві. Відповідач зазначає, що він з незалежних від нього причин перебуває в тяжкому фінансовому становищі, що вплинуло на виконання зобов`язання у визначені договором терміни. Причинами є зовнішні фактори, на які підприємство не має впливу, а саме: відповідно до ст.2-1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про особливості державного регулювання суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаною з реалізацією та експортом лісоматеріалів», а саме тимчасово строком на 10 років заборонено вивезення за межі митної території України в митному режимі експорту лісоматеріалів необроблених (код 4403 УКТЗЕД): деревних порід, крім сосни з 1 листопаду 2015 року; деревних порід сосни - з 1 січня2017 року. ДП «Білгород-Дністровський МТП» є державною стивідорною компанією, яка займається здійсненням навантажувально-розвантажувальних робіт лісоматеріалів, як основним видом діяльності. На теперішній час ДП «БДМТП» фактично перебуває на межі зупинення, причиною є зовнішні фактори, на які підприємство не має впливу, а саме загально світова економічна криза, яка викликана поширенням коронавірусу СОVID-19, а також в зв`язку з введення карантину у більшості країн світу, значно зменшений товарообіг між країнами, що тягне за собою майже відсутність вантажообігу в порту. На господарську діяльність порту істотно впливає й значне зменшення глибин у гавані порту. Відповідач відмічає також, що має значну кредиторську заборгованість в тому числі заборгованість по заробітної платі яка складає 6385500грн. Постановою державного виконавця ВП 60359827 від 04.11.2019р. на рахунки підприємства накладено арешт, все майно підприємства також арештовано. Відповідно до наказу ФДМУ від 26.03.2020р. №557 ДП «Білгород-Дністровський МТП» знаходиться в процесі приватизації і додаткові суми боргу підприємства зменшують його інвестиційну привабливість, що може призвести до відсутності покупців та недоотримання запланованих коштів Держбюджетом України, а також банкрутству підприємства. Відповідач вважає, що нараховані позивачем штрафні санкції занадто непомірні для нього та задоволення вимог позивача в частині стягнення штрафних санкції може призвести до тяжких наслідків на підприємстві: погіршення стану погашення заборгованості по заробітної плати та податкам, закриття підприємства, залишення без роботи майже 200 працівників та інше. Враховуючи наведене, відповідач просить суд відмовити позивачу в позові в частині стягнення штрафних санкцій у повному обсязі.

21.01.2021р. за вх.№1733/21 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, де останній вказує, що відповідач взагалі не виконував свої зобов`язання за договором №197-П-ЛМПУ-17 від 29.12.2017р. протягом всього періоду дії договору, внаслідок чого позивач був змушений неодноразово звертатись до суду для стягнення основної заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат та пені, за результатом чого були відкриті судові провадження №916/2925/18, №916/2574/19, №916/3437/19, №916/264/20, №916/1545/20 та винесені судові рішення на користь позивача. Позивач зауважує, що законодавством передбачено можливість зменшення судом розміру неустойки, а не відмову позивачу у позовних вимогах щодо стягнення пені в повному обсязі. Позивач вважає, що тяжке фінансове становище відповідача є результатами його власних самостійних дій, вчинених на власний ризик при веденні ним господарської діяльності. Крім того, позивач вказує, що, у разі вирішення питання щодо зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, хоче звернути увагу на те, що ДП «АМПУ» є комерційним підприємством державного сектору економіки, що входить до сфери управління Мінінфраструктури України, розпоряджається державними коштами та знаходиться у скрутному фінансовому становищі, збитки в багато разів перевищують прибуток, що підтверджується Звітами про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2019 рік та 9 місяців 2020 року. У 2019 році чистий збиток склав 63315978грн., а за 9 місяців 2020 року - 45058019грн.

Відповідачем 27.01.2021р. за вх.№2438/21 подано до справи заперечення на відповідь, де вказано, що позивач у відповіді на відзив зазначає, що він також знаходиться у скрутному фінансовому становищі і що збитки в багато разів перевищують прибуток, але не наводить, з яких підстав це призвело до такого стану. Позивач не надав фінансову звітність ДП «АМПУ» в цілому. Відповідач наголошує на тому, що на його господарську діяльність в значній мірі впливає як один із чинників зменшення глибин в акваторії Білгород-Дністровського морського порту. ДП «АМПУ» в особі Білгород- Дністровської філії не забезпечується підтримання глибин лиманської частини Дністровсько- Лиманського каналу Цареградського гирла у відповідності до паспортних та на даний час вони є недостатніми для повноцінного проходу суден до ДП «БДМТП». Підтримання паспортних характеристик каналу Білгород-Дністровського морського порту є метою утворення ДП «АМПУ» згідно ст.15 ЗУ «Про морські порти України». Через зменшення глибин в акваторії Білгород-Дністровського морського порту ДП «Білгород-Дністровський МТП» втрачено основну організацію та здійснення перевалки вантажів, обслуговування суден, перевезення вантажів, який наразі повернути дуже складно. Також відповідач вказує, що на даний час з поширенням короновірусної інфекції Ковід-19, яка була визнана пандемією Всесвітньою організацією охорони здоров`я введенням карантинних обмежень в усіх країнах світу, відбувся різкий спад економіки, виникнення кризових явищ, що значно відобразилося на всесвітніх торгівлі товарів, зменшення експорту-імпорту товарів у тому числі й морським транспортом, беззаперечно має вплив на господарську діяльність ДП «БДМТП», що призвело до зменшення звернень вантажовласників про організацію і обробку вантажу, значно вплинуло на зменшення доходу і платоспроможності підприємства. Відповідач звертає увагу на те, що згідно постанови КМУ від 03.06.2013р. № 405 «Про затвердження переліку спеціалізованих послуг, що надаються у морському порту суб`єктами природних монополій, які підлягають державному регулюванню, БДФ ДП «АМПУ» надає платні послуги, які притаманні тільки АМПУ, як природній монополії, та отримує доходи. Відповідно до статуту БДФ ДП «АМПУ» джерелами формування майна підприємства є дотації з бюджетів та доходи від самостійної господарської діяльності, тому відповідач вважає, що скрутне фінансове становище позивача викликано його бездіяльністю та не проведенням доцільної господарської діяльності, передбаченої статутом БДФ «АМПУ».

Ухвалою суду від 23.12.2020р. відкрито провадження у справі №916/3677/20, постановлено розглядати справу №916/3677/20 в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні 20.01.2021р. об 11год.30хв.

У судовому засіданні 20.01.2021р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 01.02.2021р. о 10год.00хв.

У судовому засіданні 01.02.2021р. оголошено протокольну ухвалу про перерву до 17.02.2021р. об 11год.00хв.

Клопотання сторін про залучення доказів до справи від 22.01.2021р. за вх.№1904/21, від 25.01.2021р. за вх.№2068/21, від 04.02.2021р. за вх.№3174/21 були судом задоволені.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

29.12.2017р. між ДП «АМПУ» (адміністрація) та ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (портовий оператор) було укладено договір №197-П-АМПУ-17 про забезпечення доступу портового оператора до причалу (ів), відповідно до умов п.1.1. якого адміністрація зобов`язується забезпечити доступ портового оператора до причалу 1 п/п «Бугаз» та причалів №№ 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9 Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ», що перебуває у господарському віданні адміністрації для проведення портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а портовий оператор зобов`язується сплатити адміністрації плату за послуги. Послуга надається з метою забезпечення виконання портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу(ів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції (конструктивної ширини) споруди.

Нарахування плати за послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу (ів), що перебуває (ють) у господарському віданні адміністрації, здійснюється за тарифами відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015р. №541 «Про затвердження Тарифів на послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрації морських портів України», зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.12.2015р. за №1608/28053. Для формування рахунку та акту наданих послуг за підсумками календарного періоду (місяця) портовий оператор надає до адміністрації у перший робочий день місяця, наступного за звітним, інформацію та документи, передбачені додатком 3 до цього договору, в паперовому/електронному вигляді. Формування рахунку та акту наданих послуг здійснюється на останню дату календарного періоду (місяця) протягом 6-ти робочих днів місяця наступного за звітним. Якщо портовий оператор є резидентом України, формування рахунків для оплати за послуги здійснюється у національній валюті. Перерахунок доларів США в валюту України здійснюється по курсу НБУ на дату надання послуг. Датою надання послуг є дата складання акту наданих послуг, який формується на підставі відомостей наведених у наступних документах: для вантажів, що вибувають морем - коносамент, маніфест або інший документ, виданий морським або річковим перевізником; для вантажів, що прибувають морем - генеральний акт або інший документ. Нарахування ПДВ здійснюється згідно з чинним законодавством України. Оплата рахунків здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів портовим оператором на поточний рахунок адміністрації протягом 20 (двадцята) банківських днів з дати виставлення адміністрацією рахунку на оплату послуг. Нарахування плати за додаткові послуги (робота) адміністрації здійснюється відповідно до затверджених та діючих вільних тарифів (цін) адміністрації на дату надання (виконання) такої послуги (роботи). Додаткові роботи (послуги), виконані (надані) адміністрацією за заявкою портового оператора, сплачуються портовим оператором на підставі рахунків, виставлених адміністрацією відповідно до затверджених вільних тарифів (цін) адміністрації та нарядів, довідок або актів наданих послуг, підписаних сторонами (п.п.3.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.6. договору №197-П-АМПУ-17 від 29.12.2017р.).

Відповідно до п.6.4. договору №197-П-АМПУ-17 від 29.12.2017р. за порушення портовим оператором строків оплати, вказаних у цьому договорі, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, враховуючи день оплати. Оплата пені і штрафу не звільняє портового оператора від обов`язку сплатити суму заборгованості.

Згідно п.7.1. договору №197-П-АМПУ-17 від 29.12.2017р. цей договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє протягом 3 (трьох) років з дати його підписання. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору за 30 календарних днів до закінчення строку його чинності, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

Додатком №1 до договору №197-П-АМПУ-17 від 29.12.2017р. є викопіювання з паспортів причалів №1 п/п «Бугаз», №№2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, додатком №2 - «Викопіювання з довідника допустимих навантажень», додатком №3 - «Інформація для виставлення рахунку», додатком №4 - «Інформація про вантажі, що переробляються», додатком №5 - «Двосторонній акт візуального огляду», додатком №6 - «Мінімальні обсяги, обладнання, пристроїв та механізмів, необхідних для проведення локалізації та ліквідації аварій (катастроф) на території в акваторії морського порту».

Позивачем відповідачу було виставлено претензію №894/12-01-09/Вих/12 від 02.11.2020р. про сплату заборгованості в сумі 518143,02грн., на яку відповідач подав відповідь №1284 від 16.11.2020р., де зазначив, що внаслідок форс-мажорних обставин, що спричинили несприятливу економічну ситуацію та арешту рахунків, ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» не має змоги сплатити заборгованість за договором №197-П-АМПУ-17 від 29.12.2017р., але визнає борг перед Філією в сумі 518143,02грн., вживає заходів для розблокування арештованих рахунків, та погашення боргу перед Філією.

На виконання договору №197-П-АМПУ-17 від 29.12.2017р. позивач надав відповідачу послуги, ним обумовлені, що підтверджують сторони, підписані ними акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №3 від 07.01.2020р. на суму 25333,98грн., №8 від 09.01.2020р. на суму 23181,83грн., №14 від 30.01.2020р. на суму 36222,12грн., №64 від 18.02.2020р. на суму 26413,92грн., №56 від 13.02.2020р. на суму 37103,24грн., №73 від 25.02.2020р. на суму 38720,75грн., №156 від 18.03.2020р. на суму 42731,22грн., №157 від 18.03.2020р. на суму 29193,11грн., №161 від 22.03.2020р. на суму 27960,66грн., №223 від 02.04.2020р. на суму 44374,74грн., №229 від 07.04.2020р. на суму 29390,41грн., №301 від 01.05.2020р. на суму 43185,04грн., №307 від 16.05.2020р. на суму 25910,21грн., №306 від 17.05.2020р. на суму 41825,70грн., №369 від 05.06.2020р. на суму 20964грн., №383 від 20.06.2020р. на суму 25991,89грн.

Позивачем було виписано наступні рахунки на оплату №3 від 07.01.2020р. на суму 25333,98грн., №8 від 09.01.2020р. на суму 23181,83грн., №20 від 30.01.2020р. на суму 36222,12грн., №65 від 13.02.2020р. на суму 37103,24грн., №73 від 18.02.2020р. на суму 26413,92грн., №82 від 25.02.2020р. на суму 38720,75грн., №167 від 18.03.2020р. на суму 42371,22грн., №168 від 18.03.2020р. на суму 29193,11грн., №175 від 22.03.2020р. на суму 27960,86грн., №234 від 02.04.2020р. на суму 44374,74грн., №235 від 07.04.2020р. на суму 29390,41грн., №313 від 01.05.2020р. на суму 43185,04грн., №325 від 16.05.2020р. на суму 25910,21грн., №326 від 17.05.2020р. на суму 41825,70грн., №389 від 05.06.2020р. на суму 20964грн., №406 від 20.06.2020р. на суму 25991,89грн.,

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представника позивача, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.626, ст.627 ЦК України).

За положеннями ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Отже, як свідчать матеріали справи та підтверджують сторони, на виконання договору №197-П-АМПУ-17 від 29.12.2017р. позивач надав відповідачу послуги з доступу до причалів на загальну суму 518143,02грн., які відповідачем оплачено не було, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 518143,02грн., яка і підлягає стягненню на користь позивача у зазначеній сумі.

Також позивачем через несвоєчасність погашення відповідачем заборгованості нараховано до стягнення з відповідача 10066,15грн. три проценти річних загалом за період з 04.02.2020р. по 16.12.2020р., 14549,69грн. інфляційних втрат загалом за період лютий - листопад 2020р.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Перевіривши наведені позивачем розрахунки трьох процентів річних, втрат від інфляції, суд встановив, що позивач припустився помилки.

Так, позивачем не взято до уваги, що сторони у п.3.4. договору №197-П-АМПУ-17 від 29.12.2017р. встановили, що оплата рахунків здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів портовим оператором на поточний рахунок адміністрації протягом 20 (двадцята) банківських днів з дати виставлення адміністрацією рахунку на оплату послуг.

Тобто, за умовами договору №197-П-АМПУ-17 відлік початку прострочення обумовляюється встановленням обставин виставлення рахунку на оплату послуг. У даній справі наявні виписані рахунки позивача. Однак, до відома про наявність таких рахунків - їх дату, номер та суму платежу - позивач довів лише у претензії №894/12-01-09/Вих/12 від 02.11.2020р., інших доказів «виставлення» рахунків матеріали справи не містять. Наразі, відповідач не заперечує факт виставлення йому позивачем рахунків. На претензії №894/12-01-09/Вих/12 від 02.11.2020р., наявний відбиток вхідного штемпеля №851 про отримання її відповідачем 04.11.2020р., дану обставину відповідачем не спростовано. Отже, відлік прострочення відповідача у даному випадку розпочався, з врахуванням п.3.4. договору №197-П-АМПУ-17, з 25.11.2020р. Тобто, здійснення відповідачем нарахувань втрат від інфляції та відсотків річних до 25.11.2020р. є неправомірним.

Так, за розрахунком суду сума трьох відсотків різних складає 934,36грн. ((518143,02грн.*22дн.*3%)/(366дн.*100%)).

Розрахунок суду втрат від інфляції наступний: (518143,02грн.*1,009) - 518143,02грн. = 4663,29грн.

Враховуючи викладене, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача три проценти річних в сумі 934,36грн. за період з 25.11.2020р. по 16.12.2020р., втрат від інфляції в сумі 4663,29грн. за грудень 2020р.

З підстав не належного та не своєчасного виконанням договірних зобов`язань, позивач нарахував до стягнення з відповідача пеню в розмірі 34978,73грн. за період з 04.02.2020р. по 16.12.2020р.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Аналогічно до обрахунку трьох відсотків річних та втрат від інфляції, позивач помилково розрахував пеню з 04.02.2020р., тоді як мав право розпочати розрахунок з 25.11.2020р., з дати, що настала після спливу 20-ти днів, від дати вручення відповідачу претензії №894/12-01-09/Вих/12, в якій приведені рахунки, на заборгованість за якими нараховано пеню.

За розрахунком суду сума пені складає: 3737,43грн. ((518143,02грн.*22дн.*6%*2)/ 366дн.*100%)). Пеню судом розраховано за період з 25.11.2020р. по 16.12.2020р.

Між тим, відповідачем заявлено до суду клопотання про відмову відповідачу у стягненні штрафних санкцій із посиланням на ст.233 ГК України, 551 ЦК України.

На підтвердження викладеного, відповідач подав до справи Звіт про фінансові результати за 2019 рік, 9 місяців 2020р. та квитанції №2 від 26.10.2020р., №2 від 28.02.2020р. про його електронну реєстрацію у ДПС та Державній службі статистики України. Також відповідач подав до справи постанову ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області ВП №58011164 від 25.02.2019р., відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» в межах суми стягнення в розмірі 2283447,69грн. Відповідно до постанови ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області ВП №60359827 від 04.11.2019р. накладено арешт на грошові кошти ДП «Білгород-Дністровський МТП» на суму 2625687,81грн. Із поданої відповідачем довідки про вантажообіг ДП «Білгород-Дністровський МТП» вантажообіг підприємства за 9 місяців 2020 року склав 68032,12грн., за цей період 2019 року - 112747,30грн., у порівнянні з аналогічним періодом минулого року вантажообіг знизився майже на 40%. За довідкою порту №1 від 14.01.2021р. кредиторська заборгованість порту станом на 30.11.2020р. складає 80044041,55грн., у т.ч. заборгованість з виплати заробітної плати - 6385500грн. Згідно із наказом ФДМУ №557 від 26.03.2020р. прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт».

Одночасно, позивач на підтвердження свого важкого фінансового становища подав до справи Звіт про фінансові результати за 2019 рік, за 9 місяців 2020р.

За положеннями ст.233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятком, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

В даній нормі під "іншими учасниками господарських відносин" слід розуміти третіх осіб, які не беруть участь в правовідносинах між боржником та кредитором, проте, наприклад, пов`язані з кредитором договірними відносинами. Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

В чинному законодавстві України відсутній перелік таких виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Судом при цьому враховуються фактичні обставини справи та надається оцінка наявним доказам, якими заявник обґрунтовує свої заперечення.

Так, неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Сторони підтверджують той факт, що заборгованість відповідачем не погашено, навіть частково, до відкриття провадження по справі №916/3677/20, отже, ступінь виконання відповідачем зобов`язань характеризується несвоєчасним погашенням всієї суми заборгованості, що мала місце. Поряд із цим, матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат, збитків в результаті неналежного виконання відповідачем власних вищепоіменованих зобов`язань. Одночасно, суд враховує, що для відповідача пеня в розмірі 3737,43грн. не є надмірною, із чого не вбачається наявності обставин, що у даній справі свідчать на користь можливості зменшити розмір заявленої до стягнення пені, що є оптимальним балансом інтересів сторін у спорі.

Враховуючи викладене, позовна вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає судом частковому задоволенню в сумі 3737,43грн. за період з 25.11.2020р. по 16.12.2020р.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 8666,07грн., які судом підлягають відшкодуванню платнику пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог внаслідок часткового задоволення судом його позову.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр-т Перемоги,14) в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81) до Державного підприємства "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" (67700, Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81) про стягнення 577737,59грн.

2. Стягнути з Державного підприємства "Білгород-Дністровський морський торговельний порт" (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м.Київ, пр-т Перемоги,14) в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81) 518143 (п`ятсот вісімнадцять тисяч сто сорок три) грн. 02коп. основного боргу, 934 (дев`ятсот тридцять чотири) грн. 36копн. три проценти річних 4663 (чотири тисячі шістсот шістдесят три) грн. 29коп. втрат від інфляції, 3737 (три тисячі сімсот тридцять сім) грн. 43 коп. пені, 7912 (сім тисяч дев`ятсот дванадцять) грн. 18коп. судового збору.

3. Відмовити Державному підприємству "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр-т Перемоги,14) в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (67700, Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81) в решті частині заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 лютого 2021 р.

Суддя І.А. Малярчук