УХВАЛА

про забезпечення позову

м. Київ

24.02.2021Справа № 910/1305/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянувши у нарадчій кімнаті заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транско» (код 41640716)

про забезпечення позову

по справі №910/1305/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транско» (код 41640716; 19601, Черкаська обл., Черкаський район, с. Геронимівка, вул. Вернигори, буд.11)

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (40075815; 03150, м. Київ, вул. Тверська (Єжи Гедройця), буд. 5)

про стягнення 2 754,47 грн.

без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Транско» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця) про стягнення 2 754,47 грн. передоплати, списаної Залізницею у безспірному порядку в рахунок неустойки.

Позов обґрунтований тим, що Залізницею на підставі укладеного між сторонами Договору №8132095 про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, 31.12.2020 нараховано позивачу штраф в сумі 6092800 грн. в рахунок якого списано 2754,47 грн. Проте, позивач вказує що таке нарахування та списання є неправомірним, оскільки, 20.11.2020 користуючись правом на припинення в односторонньому порядку дії Додаткових умов 1-8, надіслав Відповідачу повідомлення про припинення даних Умов. Таким чином, у Відповідача були відсутні правові підстави для стягнення неустойки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/1305/21. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

23.02.2021 від Позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову в порядку ст. 136-138 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої Товариство просить застосувати захід забезпечення позову у виді заборони Акціонерному товариству «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код ЄДРПО 40075815) (до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі) вчиняти такі дії:

1. здійснювати стягнення чи списання з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Транско" () № 8132095 грошових коштів для сплати (погашення) неустойки (штрафу, пені), нарахованих за нереалізацію погодженого обсягу перевезень з узгодженими строками та обсягами на підставі Додатку 1-8 «Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника» до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8132095 від 24.03.2020 згідно замовлення від 19.06.2020 №41640716/2020-00028, погодженого повідомленням від 23.06.2020 № УЗ-41640716/2020-00029 та замовлення від 26.08.2020 № 41640716/2020-00034, погодженого повідомленням від З-41640716/2020-00035;

2. зупиняти та припиняти надання послуг по договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8132095 від 24.03.2020 з підстав наявності несплачених неустойки (штрафу, пені) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Транско" (), нарахованих за нереалізацію погодженого обсягу перевезень з узгодженими строками та обсягами на підставі Додатку 1-8 «Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника» до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8132095 від 24.03.2020 згідно замовлення від 19.06.2020 №41640716/2020-00028, погодженого повідомленням від 23.06.2020 № УЗ-41640716/2020-00029 та замовлення від 26.08.2020 № 41640716/2020-00034, погодженого повідомленням від 27.08.2020 № УЗ-41640716/2020-00035;

3. затримувати видачу вантажу, притримувати вантаж чи застосовувати право застави на майно, переданого як вантаж, з підстав наявності несплачених неустойки (штрафу, пені) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Транско" (), нарахованих за нереалізацію погодженого обсягу перевезень з узгодженими строками та обсягами на підставі Додатку 1-8 «Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника» до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8132095 від 24.03.2020 згідно замовлення від 19.06.2020 № 41640716/2020-00028, погодженого повідомленням від 23.06.2020 № УЗ-41640716/2020-00029 та замовлення від 26.08.2020 № 41640716/2020-00034, погодженого повідомленням від 27.08.2020 № УЗ-41640716/2020-00035

- та не здійснювати зустрічного забезпечення.

Подану заяву заявник обґрунтовує тим, що Відповідач вважає нараховану суму неустойки у сумі 12357159 грн. боргом Позивача, що дозволяє не надавати послуги короткострокових вагонів, з приводу яких спір відсутній. Для продовження діяльності Позивач повинен сплатити 12357159 грн., стосовно незаконності нарахування якої Позивачем і подано позов.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Нормами статті 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися наданими йому правами.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду першої інстанції, оскільки за фактом нарахування та списання АТ "Українська залізниця" штрафних санкцій з особового рахунку позивача згідно Додатку 1-8 до Договору майновий стан позивача погіршився.

Наразі, отримання/стягнення відповідачем штрафних санкцій за Договором не може вважатись очікуваним доходом (прибутком), що може бути отриманий відповідачем за звичайних обставин, отже заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати стягнення/списання з особового рахунку позивача штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня) та заборони вчиняти відповідачу інші, пов`язані із наявністю штрафних санкцій, дії, за висновками суду, не тягнуть за собою заподіяння АТ "Українська залізниця" збитків чи іншої шкоди у вигляді реальних збитків (прямих витрат/втрат/видатків) та/або упущеної вигоди (неотриманих доходів).

Судом також враховано, що вказані заходи забезпечення безпосередньо пов`язані з предметом позову, оскільки предметом позовних вимог є стягнення з Відповідача списаної суми неустойки.

Отже, за висновками суду невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу проводити списання штрафних санкцій з особового рахунку позивача за умовами Додатку № 1-8 до Договору може в подальшому утруднити виконання рішення по справі, оскільки майновий стан позивача може суттєво погіршитись за період розгляду справи, та, окрім того, у разі задоволення позовних вимог у позивача може виникнути необхідність у судовому захисті своїх порушених прав з метою повернення списаних коштів.

При цьому вжиття судом заходів забезпечення позову, заявлених позивачем у поданій суду заяві, зокрема, заборона відповідачу як перевізнику стягнення/списання штрафних санкцій відповідно до п. 7.2. Додатку 1-8 до Договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, відповідає критеріям адекватності, співмірності та розумності, позаяк вказані дії вчиняються АТ "Українська залізниця" згідно умов Договору в односторонньому порядку в межах своєї господарської діяльності.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд звертає увагу, що для забезпечення можливості ефективного захисту у справі № 910/1305/21, необхідною є заборона AT «Українська залізниця» здійснювати списання з особового рахунку Позивача, саме штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня).

При цьому, заявником не обґрунтовано та документально не підтверджено те, яким чином вимога заяви про забезпечення позову а саме, заборона Відповідачу зупиняти, припиняти надання послуг за Договором, а також, затримувати видачу вантажу, співвідноситься з позовними вимогами позовної заяви про стягнення з АТ «Українська залізниця» - 2754,47 грн. списаної неустойки.

Отже, суд дійшов висновку, що у задоволенні даних вимог слід відмовити, оскільки заявником не доведено належними доказами, що невжиття даних заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини та виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, статей 136, 137 ГПК України, судом встановлено наявність зв`язку між заявленими позивачем заходами до забезпечення позову і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, у зв`язку з чим з метою забезпечення рівності та збалансованості інтересів сторін суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення поданої заяви про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 141, 234, 235 та 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транско» (код 41640716) про забезпеченні позову у справі №910/1305/21 задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, код ЄДРПО 40075815) здійснювати стягнення чи списання з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Транско" () № 8132095 грошових коштів в розмірі 2754,47 грн для сплати (погашення) неустойки (штрафу, пені), нарахованих за нереалізацію погодженого обсягу перевезень з узгодженими строками та обсягами на підставі Додатку 1-8 «Умови надання послуги перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника» до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8132095 від 24.03.2020 згідно замовлення від 19.06.2020 №41640716/2020-00028, погодженого повідомленням від 23.06.2020 № УЗ-41640716/2020-00029 та замовлення від 26.08.2020 № 41640716/2020-00034, погодженого повідомленням від 27.08.2020 №УЗ-41640716/2020-00035.

3. В решті вимог заяви відмовити.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та її оскарження не зупиняє її виконання.

5. Строк пред`явлення даної ухвали до виконання - 24.02.2024.

6. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Транско» (код 41640716; 19601, Черкаська обл., Черкаський район, с. Геронимівка, вул. Вернигори, буд.11).

7. Боржником за цією ухвалою про забезпечення позову є: Акціонерне товариство «Українська залізниця» (40075815; 03150, м. Київ, вул. Тверська (Єжи Гедройця), буд. 5).

Ухвала набрала законної сили 24.02.2021 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя І.Д.Курдельчук