ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р. Справа№ 911/2853/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Куксова В.В.

Розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Приватного підприємства «НЕКСТ-БУД»

на рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2020

у справі № 911/2853/20 (суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство «Нова справа»

до Приватного підприємства «Некст-Буд»

про стягнення 177 512,65 грн.

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агентство Нова справа звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Некст-Буд» про стягнення 177 512,65 грн основного боргу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача зобов`язань за договором № 09/05 від 16.05.2018 в частині оплати виконаних позивачем та прийнятих відповідачем підрядних робіт у встановлений договором строк.

Рішенням Господарського суду Київської області від 04.12.2020 у справі № 911/2853/20 позов задоволено повністю. Стягнено з Приватного підприємства «Некст-Буд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агентство «Нова справа» 177 512,65 грн основного боргу, 2 662,69 грн судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач виконав обсяг робіт за укладеним договором підряду належним чином, про що свідчать підписані з обох сторін акти КБ-2 та довідки КБ-3, проте відповідач не оплатив роботи у повній сумі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2020 у справі № 911/2853/20 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, а також стягнути судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 3 999,06 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник покликається на те, що судове рішення відповідно до вимог закону має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим, відповідати нормам матеріального і процесуального права, бути ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин у справі. Натомість, на переконання відповідача, оскаржуване рішення вказаним положенням не відповідає.

Окрім того, скаржник вважає, що роботи не були виконані позивачем у встановлений договором строк, усупереч вимогам п. 13.1. Договору позивачем не вчинено досудового врегулювання спору, а відсутність реєстрації з боку позивача податкової накладної в Єдиному реєстрі свідчить про неузгодження між сторонами акта виконаних робіт та суми заборгованості.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2021 справу № 911/2853/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Некст-Буд" на рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2020 у справі № 911/2853/20; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи; строк для подачі всіх заяв (відзивів) та клопотань в письмовій формі встановлено протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

08.02.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, зважаючи на те, що договір є обов`язковим до виконання; акт виконаних робіт засвідчений печаткою свідчить про підписання такого акта уповноваженою особою з боку відповідача; розмір коштів, сплачених в рахунок виконання робіт не оспорювався сторонами під час судового розгляду справи; та обставина, що позивач не виписав податкову накладну на суму 177 512, 65 грн не стосується виконання господарських зобов`язань.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню чи зміні, з таких підстав.

Згідно з матеріалами справи, 16.05.2018 ПП «Некст-Буд» (замовник) та ТОВ «Агентство «Нова справа» (підрядник) уклали договір підряду № 09/05 (далі - Договір) на виконання робіт з влаштування покрівлі на об`єкті «Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями центру активного відпочинку по вул. Шолуденка, 7- а, м.Вишгород, Вишородський район, Київська область.

Відповідно до умов пп. 1.1.1. п. 1.1. Договору підрядник зобов`язується за завданням замовника, на свій ризик, власними силами, ресурсами та засобами виконати з належною якістю та здати замовнику виконані роботі, зазначені у п. 1.2 Договору на об`єкті, належним чином виконати інші зобов`язання за цим договором.

Згідно з п. 1.2. перелік матеріалів та обсяг робіт, що виконуються за Договором визначені у додатку № 2 до нього.

Відповідно до п. 3.1. Договору вартість робіт становить 1 219 073, 91 грн, у тому числі ПДВ - 203 178,98 грн.

Пунктом 15.1 Договору передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами свої зобов`язань за договором.

У пп. 3.1.4. п. 3.1. встановлено, що вартість фактично виконаних робіт визначається на підставі актів КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3.

У п. 10.1. вказано, що замовник приймає виконані належним чином підрядником роботи шляхом підписання Актів та довідок КБ-3, які є підставою для розрахунків за фактично виконані роботи (з урахуванням Ресурсів підрядника, сплачених змовником авансових платежів (передоплати) тощо за кожен відповідний звітний період). Підписання сторонами актів КБ-2в та довідок КБ-3 є підтвердженням факту виконання певного обсягу робіт певної вартості за конкретний період і не свідчить підтвердженням повного і остаточного виконання підрядником зобов`язань за Договором.

Згідно з п. 10.2. Договору по завершенню робіт підрядник готує два примірники акту виконаних робіт та два примірники довідки КБ-3 із зазначенням в них обсягу та вартості виконаних робіт, підписує їх і передає замовнику у паперовому вигляді разом з необхідною виконавчою документацією у технологічно можливих обсягах.

У п. 10.3 Договору визначено, що замовник упродовж 5 робочих днів після отримання від підрядника документів, визначених п. 10.2 договору, зобов`язаний: прийняти виконані належним чином роботи, підписати акти КБ-2в, довідки КБ-3 та повернути підряднику примірники підписаного акту і примірники підписаної довідки КБ-2 або надати підряднику мотивовану письмову відмову в їх підписанні В разі відсутності вмотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт та довідки КБ-3 такий акт вважається підписаним.

Відповідно до п.п. 3.1. та 3.5. Договору остаточний розрахунок за виконані роботи по цьому Договору здійснюється замовником за фактично виконані роботи шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника упродовж 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання актів виконаних робіт КБ-2в та довідок КБ-3 уповноваженими представниками сторін.

У пп. 6.1.1 п. 6.1. Договору встановлено, що замовником зобов`язаний оплачувати виконання робіт шляхом проведення розрахунків з підрядником на умовах цього Договору.

Вартість робіт згідно з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ф. КБ-3) за серпень 2018 року становить 100 275, 33 грн. Виконання та прийняття робіт на суму 100 275, 33 грн підтверджується актом виконаних робіт (ф. КБ-2) за серпень 2018 року.

Вартість робіт згідно з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ф. КБ-3) за травень 2020 року становить 1 051 061,84 грн. Виконання робіт на зазначену суму підтверджується актом виконаних робіт (ф. КБ-2) за травень 2020 року.

Судом установлено, що зазначені довідки та акти підписані сторонами та скріплені печатками.

На виконання вказаних положень Договору відповідач сплатив кошти лише частково в сумі 973 824, 52 грн, що підтверджується банківською випискою: 06.08.2018 - 100 000, 00 грн, 05.04.2019 - 593 824, 52 грн, 22.08.2019 - 250 000, 00 грн, 04.10.2019 - 30 000, 00 грн.

11.09.2020 поштовим відправленням № 3240 позивач направив відповідачу акт звірки розрахунків, що підтверджується фіскальним чеком, поштовою накладною та описом вкладення у відповідний лист. Відправлення отримано відповідачем 26.09.2020 відповідно до інформації з сайту АТ «Укрпошта». Доказів підписання акту звірки не надано.

Між сторонами виникли цивільно-правові відносини підряду на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частини першої ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до частини першої ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно із частиною другою ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з частиною першою ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з приписами статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (частина 1 статті 854 Кодексу).

Як встановлено частиною четвертою ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ст. 857 Цивільного кодексу України робота виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб`єкта, який порушив зобов`язання, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов`язання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з матеріалами справи та умовами Договору, з огляду на дату довідки та акта від 29 травня 2020 року, відповідач зобов`язаний був сплатити кошти упродовж 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання вказаних документів. Натомість обов`язок із сплати грошових коштів у сумі 177 512, 65 грн відповідач не виконав.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до частини першої ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Водночас у положеннях Договору (пп. 5.1.3, 5.1.4, п. 9.3, п. 10.3, п. 10.4) передбачено права замовника щодо належного виконання робіт, при цьому у п. 10.4 Договору зазначено що у разі мотивованої відмови від підписання акта та довідки такі документи вважаються підписаними.

Натомість судом встановлено, що довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ф. КБ-3) та акти виконаних робіт (ф. КБ-2) за серпень 2018 року, травень 2020 року підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками. Жодних зауважень замовника у цих документах не вказано, а тому покликання скаржника на відсутність особистого підпису керівника на акті та довідці за травень 2020 року колегія суддів відхиляє. При цьому, положення Договору не містять обов`язку про підписання актів (ф. КБ-2) та довідки (ф. КБ-3) лише керівником, а у пп. 3.5.1 п. 3.5 Договору передбачено підписання акта та довідки саме уповноваженими представниками сторін.

Скаржник в апеляційній скарзі вказує на те, що позивач відповідно до умов Договору зобов`язаний був виконати роботи до 22.10.2019, натомість свій обов`язок не виконав.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що, не дивлячись на застереження в апеляційній скарзі, належних та допустимих доказів про порушення строків виконання підрядних робіт відповідач під час розгляду справи суду не надав. При цьому, п. 10.3. Договору визначає, що замовник зобов`язаний прийняти роботи упродовж п`яти робочих днів з дати підписання акта та довідки, а у разі відсутності мотивованої відмови від підписання вказаних документів, останні вважаються підписаними.

Що стосується аргументів відповідача про вжиття заходів досудового врегулювання спору з боку позивача, то суд апеляційної інстанції зауважує, що досудове врегулювання спору не є обов`язковим (закон не вимагає досудового врегулювання спору, пов`язаного з виконанням договору підряду). Водночас направлення замовнику акта звірки, підписання якого відповідач проігнорував, є певним чином дією, направленою на досудове врегулювання спору.

Відповідач вважає, що позивач зобов`язаний згідно з вимогами податкового законодавства здійснити реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму узгодженого податкового зобов`язання, оскільки, на переконання відповідача, відсутність такої реєстрації свідчить про непогодження між сторонами розміру заборгованості в сумі 177 512, 65 грн, у тому числі ПДВ - 29 585, 44 грн.

Зазначене твердження відповідача колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Правовий висновок щодо впливу факту невчинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на договірні зобов`язання викладений, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 908/76/18 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.05.2019 у справі № 908/1568/18 зазначено про те, що: «відшкодування ПДВ здійснюється державою в податкових правовідносинах між особою і державою. Зобов`язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних для включення до податкового кредиту суми ПДВ виникає саме з податкового законодавства, а не з договірних відносин, тому є податковим, а не господарським зобов`язанням. Спори, які можуть виникнути між платниками ПДВ та державою в особі уповноваженого органу - суб`єкта владних повноважень щодо суми сплаченого податку, є адміністративними і мають розглядатися судами адміністративної юрисдикції. За вказаних обставин помилковим є висновок суду апеляційної інстанції про те, що відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є невиконанням відповідачем господарського зобов`язання за договором, адже обов`язок зі складання та реєстрації податкових накладних виникає у відповідача саме на підставі податкового законодавства».

Отже, покликання відповідача на ту обставину, що відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних свідчить про непогодження між сторонами розміру заборгованості в сумі 177 512, 65 грн (у тому числі ПДВ - 29 585, 44 грн), не стосується договірних зобов`язань, а тому не є підставою для звільнення від господарської відповідальності щодо сплати боргу за Договором.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а тому скарга задоволенню не підлягає. Наведені в апеляційній скарзі аргументи спростовуються матеріалами справи.

Згідно зі статтею 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі статтею 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають приписам законодавства та фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2020 у справі № 911/2853/20 без змін.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.8,129,252,269,270,273,275,276,281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «НЕКСТ-БУД» на рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2020 у справі № 911/2853/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2020 у справі № 911/2853/20 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали справи №911/2853/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 22.02.2021.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

В.В. Куксов