ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021 року м.Дніпро Справа № 904/4299/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

За участю представників сторін:

від відповідача: Рагозіна О.В. (в режимі відеоконференції) адвокат, ордер серії ДП №947/035 від 14.11.2020 р.;

представник позивача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 (повне судове рішення складено 06.11.2020 суддя Ніколенко М.О.) у справі №904/4299/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металкон Плюс", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс", м. Кривий Ріг

про повернення попередньої оплати у розмірі 49 759,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металкон Плюс" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" про повернення попередньої оплати у розмірі 49 759,92 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 у справі №904/4299/20 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Металкон Плюс" суму попередньої оплати у розмірі 49 759,92 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 грн.

Рішення суду першої інстанції, вмотивовано тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не поставив оплачений позивачем товар у встановлені строки.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Боссіарс подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційну скаргу обгрунтовано наступним:

- 22 та 23.06.2020р на адресу Позивача було направлено оплачений товар, що підтверджується ТТН, видатковою накладною та зареєстрованою податковою накладною.

- товар Позивачем отримано у повному обсязі претензій стосовно якості чи кількості товару не надходило.

- посилання Позивача, що товар зважаючи на відсутність на ТТН та видатковій накладній підпису та печатки Позивача, цілком не обґрунтованим оскільки товар Позивач отрймав, на цей час він використовується в господарській діяльності.

Товар було доставлено покупцю найманим транспортом без експедирування його представником Продавця та Покупця, тому Покупець мав підписати видаткову та ТТН безпосередньо після отамання товару та направити зазначені документи на адресу Продавця, але до цього часу не зробив цього. Така поведінка порушує норми ділового обороту, але не спростовує фактичне отримання товару у володіння Позивачем.

- позовні вимоги про повернення попередньої плати за вже фактично отриманий товар не мають під собою підґрунтя, оскільки обидві сторони виконали свої обов`язки за договором з належної оплати та поставки товару.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Відзив на апеляційну скаргу Товариством з обмеженою відповідальністю "Металкон Плюс" подано до суду апеляційної інстанції з пропуском строку визначеного ухвалою суду від 30.11.2020, а тому вказаний відзив залишається колегією суддів без розгляду.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 у справі №904/4299/20. Розгляд апеляційної скарги вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 29.01.2021 розгляд справи призначено у судовому засіданні на 15.02.2021 о 12:40 годин.

01.02.2021 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" на електронну пошту суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з забезпеченням її проведення зокрема у Саксаганському районному суді м. Кривого Року.

Ухвалою від 05.02.2021 судове засідання призначене на 15.02.2021 на 12:40 годин, ухвалено проводити у режимі відеоконференції з Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс".

08.02.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

15.02.2021 у судовому засіданні в режимі відеоконференції оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металкон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" у спрощений спосіб укладено договір поставки.

Відповідач зобов`язався поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "Металкон Плюс" товар, а позивач зобов`язався відповідний товар прийняти та оплатити.

Відповідач виставив Товариству з обмеженою відповідальністю "Металкон Плюс" рахунок № 883 від 18.06.2020 на оплату товару на загальну суму 49 759,92 грн.

Позивач виконав умови договору, перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" грошові кошти у розмірі 49 759,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2464 від 19.06.2020.

08.07.2020 позивач направив відповідачу вимогу № 02/07/1 від 02.07.2020 про поставку товару.

Вимога була отримана представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" 21.07.2020.

Відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не поставив оплачений позивачем товар у встановлені строки.

Відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку позивач зажадав повернути на підставі частини другої статті 693 ЦК України.

Таким чином, у постачальника виникло зобов`язання повернути покупцю суму попередньої оплати відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 29.07.2020.

Відповідач суму попередньої оплати у розмірі 49 759,92 грн. позивачу не повернув.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ " Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Предметом позову є вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 49 759,92 грн, які були перераховані позивачем за платіжним дорученням № 2464 від 19.06.2020р. на підставі рахунку на оплату № 883 від 18.06.2020р.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Платіжним дорученням № 2464 від 19.06.2020р. ТОВ «МЕТАЛКОМ ПЛЮС» перерахував ТОВ "Боссіарс" 49 759,92 грн. з призначенням платежу «Оплата згідно рахунку № 883 від 18 червня 2020р.» (а.с. 30).

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заявами по суті справи , відповідно до частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, є : позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З позиції відповідача, яка викладена у відзиві до позовної заяви : « на підставі Рахунку Відповідача на оплату від 18.06.2020 року №883 Позивачем було сплачено суму попередньої оплати за товар на загальну суму 49 759,92 (сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 92 коп..

Таким чином, Позивач виконав свої зобов`язання за договором по оплаті вартості товару у повному обсязі, здійснивши попередню оплату товару на підставі відповідного Рахунку Відповідача» (а.с. 45).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає такою, що не потребує доказування у відповідності до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставину отримання відповідачем 49 759 гривень 92 коп. попередньої оплати за товар на загальну суму на підставі Рахунку Відповідача на оплату від 18.06.2020 року №883 (а.с. 29).

Відповідно до штемпеля поштового відділення на опису вкладення у цінний лист (а.с. 33) та накладної 363 (а.с. 33) на адресу ТОВ "Боссіарс" 08.07.2020р. було спрямовано вимогу щодо поставки товару Вих.лист № 02/07/1 від 02.07.2020р. (31-32).

Лист вих.№ 1 від 06.07.2020р., ТОВ "Боссіарс" поінформувало позивача, що підприємством здійснено поставку за рахунком № 883 від 18.06.2020р. на адресу: м.Запоріжжя вул..Дачна 23 А. Поставка була здійснена автомобілем ГАЗель, номер авто НОМЕР_1 , водієм ОСОБА_1 .. Товар за видактовою накладною № 272 від 23.06.2020р., згідно листа, було прийнято представником адресата 25.06.2020р. о 13-00. До листа додано рахунок , видаткову накладну (а.с. 37) та товарно-транспортну накладну (а.с. 36).

В графі «Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)» товарно-транспортної накладної № Р 272 від 25.06.2020р. (а.с. 36) та в графі «Отримав (ла) видаткової накладної № 272 від 23.06.2020р. (а.с. 37) відсутні підписи уповноважених осіб.

Частиною 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, зокрема, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить висновку, що спрямовані на адресу позивача примірники товарно-транспортної накладної № Р 272 від 25.06.2020р. (а.с. 36) та видаткової накладної № 272 від 23.06.2020р. (а.с. 37) не підтверджують отримання позивачем товару, зазначенного в них та в рахунку на оплату від 18.06.2020 року №883 (а.с. 29).

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно, надані відповідачем пояснення водія ОСОБА_1 (а.с. 55) та податкова накладна № 40 від 19.06.2020р. не приймаються в якості допустимих доказів на підставі яких можливо встановити обставини, які входять до предмету доказування.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що подання позивачем з позовною заявою товарно-транспортної накладної № Р 272 від 25.06.2020р. (а.с. 36) та видаткової накладної № 272 від 23.06.2020р. (а.с. 37) свідчить про отримання їх ТОВ «МЕТАЛКОМ ПЛЮС» разом із поставленим товаром відхиляються з огляду на наявність в переліку додатку до листа Вих. № 1 06.07.2020р., який було спрямовано у відповідь на претензію № 02/07 від 02.06.2020р. саме цих документів.

Відповідно до частин1,4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність відповідачем факту виконання ним своїх зобов`язань з поставки і визнає доводи апеляційної скарги : «посилання Позивача на той факт, що товар не поставлений, зважаючи на відсутність на ТТН та видатковій накладній підпису та печатки Позивача, цілком не обґрунтованим оскільки товар Позивач отримав, на цей час він використовується в господарській діяльності Позивача претензій щодо якості та кількості товару до Відповідача не надходило. Товар було доставлено покупцю (Позивачу) найманим транспортом без експедирування його представником Продавця та Покупця, тому Покупець (Позивач) мав підписати видаткову та ТТ накладні безпосередньо після отамання товару та направити зазначені документи на адресу Продавця (Відповідача), але до цього часу не зробив цього. Така поведінка порушує норми ділового обороту, але не спростовує фактичне отримання товару у володіння Позивачем (Покупцем); не підписання видаткової накладної Покупцем Позивачем) є лише ухилянням від виконання обов`язків за договором, факт не отримання товару не може підтверджуватись відсутністю підпису на накладній після фактичного відвантаження товару, таке може бути зафіксоване лише відповідним актом; звернення позивача до суду з цим позовом є ні чим іншим, як намаганням і залишити собі отриманий товар, і повернути сплачені за нього грошові кошти» відхиляє як такі, що не підтверджено належними і допустимими в розумінні статтей 76,77 Господарського процесуального кодексу України засобами доказування.

Колегія суддів відхиляє наданий відповідачем примірнк договору поставки від 17.06.2020р., на підставі якого, за твердженням апелянта між сторонами виникли правовідносини з огляду на відсутність в ньому підписів і печаток ТОВ «МЕТАЛКОН ПЛЮС» та доказів спрямування його для підписання на адресу позивача до подання ним позовної заяви до суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Металкон Плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" укладено договір поставки у спрощений спосіб.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" грошові кошти у розмірі 49 759,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2464 від 19.06.2020.

Позивач, 08.07.2020 направив відповідачу вимогу № 02/07/1 від 02.07.2020 про поставку товару, яка , як вбачається з витягу з офіційного веб-сайту Акціонерного товариства "Укрпошта", така вимога була отримана представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" 21.07.2020.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідач мав поставити оплачений товар у строк до 28.07.2020 включно.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми попередньої оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку позивач зажадав повернути на підставі частини другої статті 693 ЦК України, відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 29.07.2020.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Металкон Плюс" про повернення попередньої оплати у розмірі 49 759,92 грн.

Як вбачається з розділу « СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА» рішення суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження : « На адресу суду надійшов відзив, який підписаний від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" адвокатом Рагозіною О.В. …

… З урахуванням наведених правових висновків, наданий ордер серія АЕ № 1031379 від 08.08.2020 не є документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" в рамках розгляду цієї справи.

А отже, відзив від 08.08.2020 підписаний особою, повноваження якої не підтверджені у встановленому законом порядку».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим і не вбачає підстав для його скасування, а апеляційну скаргу залишає без задоволення.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 3 153,00 грн. (а.с.107) покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 у справі №904/4299/20 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 у справі №904/4299/20 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 3 153, 00 грн. покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Боссіарс" (50002, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кобилянського, буд. 2198, оф. 10, ).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 19.02.2021

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік