ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р. Справа№ 8/013-12

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Компанії «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» (Global Development Group FZE)

на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.12.2020

у справі № 8/013-12 (суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом Акціонерного товариства «Baltic International Bank»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ гольфу»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Єврогольф»

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 13.03.2012 у справі № 8/013-12 припинено провадження в частині загальної суми позовних вимог Акціонерного товариства «Baltic International Bank» (єдиний реєстраційний номер: 3, місцезнаходження: Республіка Латвія, м. Рига; далі - позивач, стягувач, АТ «Baltic International Bank») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ гольфу» (далі - ТОВ «Світ гольфу», відповідач, боржник) розміром 242 654,42 долари США, еквівалент якого за офіційним курсом Національного банку України на 13.03.2012 становить 1937838,20 грн; позов АТ «Baltic International Bank» до ТОВ «Світ гольфу» про звернення стягнення на предмет іпотеки, у якій провадження у справі не припинено, задоволено повністю та звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 10.12.2009, укладеним між позивачем та відповідачем, який посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Корнієвською Н.В. та зареєстрованим в реєстрі за №3392, з урахуванням додаткової угоди №1 від 11.08.2010, яка посвідчена приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Корнієвською Н.В. та зареєстрована в реєстрі за №1773 про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 10.12.2009

26.03.2012 на виконання рішення Господарського суду Київської області від 13.03.2012 у справі № 8/013-12, яке набрало законної сили 23.03.2012, видано відповідний наказ.

08.12.2020 Компанія «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» (Global Development Group FZE) (далі - Компанія «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ», заявник) звернулася до Господарського суду Київської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просила замінити стягувача у ВП №34034384, відкритому Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо боржника - ТОВ «Світ гольфу» на підставі наказу суду від 26.03.2012 №8/013-12, який видано на виконання рішення Господарського суду Київської області від 13.03.2012 у вищевказаній справі, з АТ «Baltic International Bank» на правонаступника - Компанію «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» (а.с.122-124, т.3).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.12.2020 у справі №8/013-12 відмовлено у задоволенні вказаної заяви Компанії «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» про заміну сторони виконавчого провадження.

Вирішуючи питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд виходив з того, що таке виконавче провадження завершено, строк пред`явлення виконавчого документу до виконання сплив та на даний час не поновлений, а відтак, у суду відсутні підстави для задоволення вказаної заяви.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, Компанія «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким заяву Компанії «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без урахування правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вказував на те, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин та переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах; заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведеною на будь-якій стадії процесу; наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін; без заміни сторони у ВП №34034384 правонаступник АТ «Baltic International Bank» - Компанія «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» позбавлена процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 поновлено Компанії «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 18.12.2020 у справі № 8/013-12, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, розгляд апеляційної скарги призначено на 17.02.2021 встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

Відповідач скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити останню без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області - без змін.

Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, відповідач наголошував на тому, що заявником не надано доказів того, що стягувач у відповідний строк повторно пред`явив наказ до виконання або такий строк поновлено судом; чинні норми Закону України «Про виконавче провадження» не можуть бути застосовані судом до спірних правовідносин щодо виконавчого провадження, яке завершено у 2013 році, не існує та не може бути поновленим; звернення заявника у даній справі із заявою про заміну сторони виконавчого провадження не спрямоване на реальний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів, тобто суперечить приписам ст. 4 ГПК України та спрямоване на порушення принципу остаточності рішення; укладаючи відповідні договори цесії з позивачем щодо передачі йому права вимоги до відповідача, заявник був обізнаний з обставинами виконання рішення Господарського суду Київської області від 13.03.2012 у справі №8/013-12, а тому неможливість здійснити заміну сторони у неіснуючому виконавчому провадженні мала бути для апелянта очікуваною та передбачуваною.

У судове засідання позивач та третя особа явку своїх уповноважених представників не забезпечили, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача та третьої особи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, враховуючи відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, а також те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для розгляду апеляційної скарги без заслуховування їх пояснень, з огляду на встановлені ч. 2 ст. 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд скарги за відсутності зазначених осіб.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким заяву Компанії «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Представник відповідача вимоги апеляційної скарги не визнав, доводи, на яких вона ґрунтується вважає безпідставними та необґрунтованими, просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні скарги, а ухвалу суду залишити без змін.

17.02.2021 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 26 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників апелянта та відповідача, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Заміна сторони виконавчого провадження у господарському процесі передбачена статтею 334 ГПК України, частинами 1-2 якої встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За приписами ч.ч. 1-2 ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, а право звернення із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником надано, зокрема, заінтересованій особі у відповідності до ч. 2 ст. 334 ГПК України.

При цьому, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.03.2018 у справі №2-682/11.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.254, т.2), на виконання рішення Господарського суду Київської області від 13.03.2012 у справі № 8/013-12, 26.03.2012 було видано наказ (з урахуванням виправлення описки ухвалою від 01.10.2012) в частині звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 10.12.2009, укладеним між АТ «Baltic International Bank» та ТОВ «Світ гольфу», який посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Корнієвською Н.В. та зареєстрований в реєстрі за №3392, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 11.08.2010, яка посвідчена приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Корнієвською Н.В. та зареєстрована в реєстрі за №1773, про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору від 10.12.2009, а саме:

- земельну ділянку площею 8,0000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Копилівська сільська рада, с. Северинівка, що належить ТОВ «Світ гольфу» на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ номер 513499, виданого 11.10.2006 Макарівським районним відділом земельних ресурсів (кадастровий номер земельної ділянки :05:011:0062, вартість земельної ділянки 14 424 000,00 грн);

- земельну ділянку площею 2, 0000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Копилівська сільська рада, с. Северинівка, що належить ТОВ «Світ гольфу» на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ номер 513477, виданого 11.10.2006 Макарівським районним відділом земельних ресурсів (кадастровий номер земельної ділянки :05:011:0064, вартість земельної ділянки 3 606 000,00грн);

- земельну ділянку, площею 4,3278 га, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Копилівська сільська рада, с. Северинівка, що належить ТОВ «Світ гольфу» на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ номер 513476, виданого 11.10.2006 Макарівським районним відділом земельних ресурсів (кадастровий номер земельної ділянки :05:012:0057, вартість земельної ділянки 7 790 472,78грн);

- земельну ділянку, площею 0,2161 га, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Копилівська сільська рада, с. Северинівка, що належить ТОВ «Світ гольфу» на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ номер 513474, виданого 11.10.2006 Макарівським районним відділом земельних ресурсів (кадастровий номер земельної ділянки :05:011:0065, вартість земельної ділянки 409 206,96грн);

- земельну ділянку, площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Копилівська сільська рада, с. Северинівка, що належить ТОВ «Світ гольфу» на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ номер 513473, виданого 11.10.2006 Макарівським районним відділом земельних ресурсів (кадастровий номер земельної ділянки :05:012:0058, вартість земельної ділянки 473 400,00грн);

- земельну ділянку, площею 2,0000 га, яка розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Копилівська сільська рада, с. Северинівка, що належить ТОВ «Світ гольфу» на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ номер 513478, виданого 11.10.2006 Макарівським районним відділом земельних ресурсів (кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0056, вартість земельної ділянки 3 606 000,00грн),

в межах заборгованості перед АТ «Baltic International Bank» у сумі 1 519 070, 12 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом Національного банку України на 13.03.2012 (7,986 грн за 1 дол. США) становить 12 131 293,97грн, з яких заборгованість по основній сумі кредиту у сумі 1 323 488,00 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом Національного банку України на 13.03.2012 (7,986 грн за 1 дол. США) становить 10569375,16 грн, та заборгованість по процентах за використання кредиту у сумі 195582,12 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом Національного банку України на 13.03.2012 (7,986 грн за 1 дол. США) становить 1 561 918,81 грн.

Таким чином, рішенням визначено спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом продажу на земельних торгах, що проводяться у формі аукціону, за початковою ціною для реалізації предмета іпотеки 30 309 079,74грн.

Крім того, такий наказ видано на виконання рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Світ гольфу» на користь АТ «Baltic International Bank» витрат по сплаті державного мита у сумі 3 220,00 доларів США, еквівалент якої за офіційним курсом Національного банку України на 13.03.2012 (7,986 грн за 1 дол. США) становить 25 714,92 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у сумі 236,00 грн.

В обґрунтування заяви Компанії «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» про заміну сторони виконавчого провадження заявник посилався на те, що 28.08.2012 державним виконавцем Відділу ПВР Департаменту ДВС МЮУ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №34034384 щодо боржника - ТОВ «Світ гольфу» на підставі наказу суду від 26.03.2012 №8/013-12, який видано на виконання рішення Господарського суду Київської області від 13.03.2012 у вищевказаній справі, в інтересах стягувача - АТ «Baltic International Bank».

При цьому, 15.10.2020 між АТ «Baltic International Bank» та Компанією «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» було укладено договір цесії (уступки права вимоги) за кредитним договором №13/44/09-535 від 11.11.2009, а також договір цесії (уступки права вимоги) №15/10 за договором іпотеки від 10.12.2009, за умовами яких Компанія «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» набула право вимоги до ТОВ «Єврогольф», виконання зобов`язань якого забезпечені передачею в іпотеку майна ТОВ «Світ гольфу», що є стороною відповідного виконавчого провадження (боржником).

Дослідивши умови вказаних договорів цесії, судом апеляційної інстанції встановлено, що їх предметом є саме перехід прав у зобов`язанні, що підпадає під правове регулювання, зокрема, положень статей 512-516 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому, заміна кредитора у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, заявником було додано до заяви про заміну сторони виконавчого провадження належні та допустимі докази, що підтверджують заміну кредитора у зобов`язанні, а саме, докази набуття Компанією «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» права вимоги АТ «Baltic International Bank» до ТОВ «Єврогольф» та ТОВ «Світ гольфу» за кредитним договором №13/44/09-535 від 11.11.2009 та за договором іпотеки від 10.12.2009.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно з частиною 2 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Отже, юридична особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі, до відкриття виконавчого провадження.

Разом з тим, у відповідності до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання, зокрема, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016).

Як встановлено місцевим господарським судом, наказ Господарського суду Київської області від 26.03.2012 у справі № 8/013-12 дійсний для пред`явлення до виконання до 26.03.2013 (т.2 а.с.254).

Постановою державного виконавця Відділу ПВР Департаменту ДВС МЮУ від 28.08.2012 на виконання рішення у даній справі на підставі вказаного наказу відкрито виконавче провадження №34034384 (а.с.36-40,172-174, т.3).

Отже, такий наказ до закінчення строку, встановленого для його пред`явлення до виконання, передано до органу ДВС для примусового виконання рішення.

За приписами п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції такого закону чинного на день видачі судового наказу у даній справі, №606-XIV 21.04.1999), для пред`явлення інших виконавчих документів, у т.ч. наказу господарського суду, встановлено строк - один рік.

Як визначено п.1 ч.2 цієї статті, відповідний строк встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

При цьому, згідно з п.1 ч.1 ст.23 вказаного Закону, строк пред`явлення наказу до виконання переривається пред`явленням виконавчого документу до виконання.

Таким чином, строк пред`явлення наказу перервався з моменту пред`явлення відповідного наказу до виконання.

Разом з цим, як правильно встановлено місцевим господарським судом, постановою Відділу ПВР Департаменту ДВС МЮУ від 18.06.2013 (а.с.175-178, т.3) вказаний наказ повернуто стягувачу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на момент прийняття вказаної постанови), відповідно до якої виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо, зокрема, коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.

Вказане підтверджується також і інформацією про виконавче провадження від 15.10.2020 (а.с.178-182, т.3).

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 23 вказаного Закону після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється; час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується; у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю у повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що строк пред`явлення наказу суду з виконання рішення суду у даній справі переривався та у відповідності до вищевказаної норми законодавства такий наказ міг бути пред`явлений до виконання до закінчення нового строку тривалістю один рік (відповідно до чинного на момент повернення наказу законодавства).

Згідно з ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (який був чинним на момент повернення виконавчого документу стягувачу), повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону

Так, пунктом 2 постанови державного виконавця Відділу ПВР Департаменту ДВС МЮУ від 18.06.2013 про повернення виконавчого документу стягувачу роз`яснено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 18.06.2014.

Однак, в матеріалах справи відсутні та заявником не надано доказів того, що стягувач у відповідний строк повторно пред`явив наказ до виконання або такий строк було поновлено судом.

Згідно інформації про виконавче провадження №34034384 його стан вказаний як завершений.

У свою чергу із заявою про заміну стягувача його правонаступником, заявник звернувся до суду 08.12.2020, тобто після закінчення строку для пред`явлення наказу Господарського суду Київської області від 26.03.2012 у справі № 8/013-12 до виконання.

Згідно зі статтею 52 ГПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (тобто, протягом невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто, таке право не є абсолютним і обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (пункт 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість «штучно» збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України, апеляційним господарським судом враховуються висновки Верховного Суду, викладені у постановах Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14, стосовно того, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

За таких обставин, враховуючи, що строк пред`явлення наказу Господарського суду Київської області від 26.03.2012 у справі № 8/013-12 до виконання закінчився 18.06.2014 (з урахуванням переривання строку пред`явленням виконавчого документу до виконання), тоді як заява про заміну стягувача його правонаступником подана до суду 08.12.2020, при цьому матеріали справи не містять доказів поновлення судом строку пред`явлення наказу до виконання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для здійснення заміни стягувача у даній справі - АТ «Baltic International Bank» на правонаступника - Компанію «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ».

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на встановлені вище обставини та вимоги законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви Компанії «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час здійснення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали та є такими, що не спростовують правильності викладених в ній висновків суду.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 09.12.2019 у справі № 2-3627/09, в якій наведено висновок про те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження», колегія суддів відхиляє з огляду на те, що судове рішення у зазначеній справі було прийняте за інших обставин, які не є аналогічними обставинам даної справи.

Так, з вказаної постанови Верховного Суду вбачається, що наведений висновок стосується помилковості висновків судів попередніх інстанцій щодо можливості заміни сторони виконавчого провадження лише за наявності відкритого виконавчого провадження. При цьому, питання щодо заміни стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання у зазначеній цивільній справі не досліджувалося.

Крім того, наведений висновок Верховного Суду жодним чином не суперечить правовій позиції останнього, викладеній у вищевказаних постановах від 25.06.2019 у справі № 910/10031/13, від 30.07.2019 у справі № 5/128, від 21.08.2020 у справі № 905/2084/14-908/4066/14 стосовно того, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

Колегія суддів також враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 03.11.2020 у справі № 916/617/17, відповідно до якої на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи статті 334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 ГПК України.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення. Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 Закону № 1404-VIII у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Отже, відповідна заміна сторони виконавчого провадження правонаступником може бути здійснена лише у разі скасування постанови виконавця про закінчення такого виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарським судом Київської області від 18.12.2020 у справі №8/013-12 прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала має бути залишена без змін, а апеляційна скарга Компанії «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 253-255, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Компанії «Глобал Девелопмент Груп ЕфЗедІ» (Global Development Group FZE) на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.12.2020 у справі №8/013-12 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 18.12.2020 у справі №8/013-12 залишити без змін.

3. Матеріали справи №8/013-12 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22.02.2021.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова