ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про відмову у прийнятті додаткового рішення

18 лютого 2021 року Справа № 915/650/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши матеріали заяви (вх. № 1864/21 від 08.02.2021) Миколаївської місцевої прокуратури № 2 про ухвалення додаткового рішення по справі

за позовом Керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 2, пр. Богоявленський, 314, м. Миколаїв, 54050

в інтересах держави в особі Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 ()

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Інгул Груп, вул. Артема, 32-Б, кв. 15, м. Миколаїв, 54051 ()

про стягнення збитків в сумі 66 398, 20 грн.

без повідомлення (виклику) учасників

ВСТАНОВИВ:

08.02.2021 року до господарського суду Миколаївської області від Миколаївської місцевої прокуратури № 2 надійшла заява (вх. № 1864/21 від 08.02.2021), в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 915/650/18 про стягнення з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури коштів у сумі 3 524, 00 грн., сплачених за подачу касаційної скарги.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2021 року справу № 915/650/18 призначено головуючому судді Олейняш Е.М.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.02.2021 року заяву про ухвалення додаткового рішення по справі № 915/650/18 призначено головуючому судді Олейняш Е.М.

Підставою повторного автоматизованого розподілу судової справи є перебування судді у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заява про ухвалення додаткового рішення в порядку ч. 4 ст. 244 ГПК України розглядається судом без виклику учасників справи.

Розглянувши подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.01.2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ТзОВ «Інгул Груп» на користь Миколаївської міської ради грошові кошти у сумі 66 398, 20 грн.

Стягнуто з ТзОВ «Інгул Груп» на користь прокуратури Миколаївської області суму судового збору в розмірі 1 762, 00 грн.

15.02.2019 року на виконання вищевказаного рішення суду від 16.01.2019 року господарським судом видано відповідні накази від 15.02.2019 року.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 року рішення господарського суду Миколаївської області від 16 січня 2019 року у справі № 915/650/18 скасовано. У задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з прокуратури Миколаївської області на користь ТзОВ «Інгул Груп» судові витрати в сумі 2 643 грн.

02.07.2019 року на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 року господарським судом Миколаївської області видано відповідний наказ від 02.07.2019 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.10.2020 року постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 у справі № 915/650/18 скасовано. Справу направлено до Південно-західного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

В постанові від 02.10.2020 року Верховним Судом зазначено, що оскільки постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд, то розподіл судових витрат у справі здійснює господарський суд, який ухвалює рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (п. 10.1 постанови).

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.12.2020 року рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.01.2019 у справі № 915/650/18 залишено без змін.

Розподіл судових витрат, понесених прокуратурою за подання касаційної скарги, Південно-західним апеляційним господарським судом не здійснювався.

Як зазначено вище, 08.02.2021 року до господарського суду Миколаївської області від Миколаївської місцевої прокуратури № 2 надійшла заява (вх. № 1864/21 від 08.02.2021), в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 915/650/18 про стягнення з відповідача на користь Миколаївської обласної прокуратури коштів у сумі 3 524, 00 грн., сплачених за подачу касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 ГПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 глави 9 розділу ІІІ ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктом 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Коли ж приймається нове судове рішення апеляційної інстанції після скасування судового рішення місцевого господарського суду, або судом касаційної інстанції після скасування судових рішень судів нижчих інстанцій, то розподіл сум судового збору здійснюється постановою відповідно апеляційної або касаційної інстанцій, який прийняв нове рішення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку із скасуванням постанови суду апеляційної інстанції і передачею справи на новий розгляд до апеляційного господарського суду, розподіл судового збору у справі, у тому числі й сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат (постанова ВС від 12.02.2020 року по справі № 920/198/16).

Отже, з аналізу чинного процесуального законодавства вбачається, що розподіл судових витрат здійснюється тим господарським судом, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи. Господарським судом, який прийняв рішення за результатами нового розгляду даної справи № 915/650/18, є Південно-західний апеляційний господарський суд. Отже, господарський суд Миколаївської області в розумінні положень ч. 1 ст. 244 ГПК України не є "судом, що ухвалив рішення" у даній справі, що свідчить про відсутність правових підстав й для прийняття додаткового рішення судом першої інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи вищевикладене, судом відмовлено в прийнятті додаткового рішення у даній справі.

Керуючись ст. 232-235, 244, 254-255 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Ухвалу підписано 18.02.2021 року.

Суддя Е.М. Олейняш