ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р. Справа № 910/10185/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Ващенка В.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Чернюшок М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стронгдрінк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 (повне рішення складено 18.12.2020) (суддя Картавцева Ю.В.)

у справі № 910/10185/20 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стронгдрінк"

до Антимонопольного комітету України

про визнання протиправним та скасування розпорядження

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог та заперечень.

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Стронгдрінк" (далі - ТОВ "Стронгдрінк", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - АМКУ, відповідач) про визнання протиправним та скасування розпорядження відповідача від 07.02.2019 № 1-рп про виправлення описки (далі - Розпорядження) як такого, що прийнято з порушеннями встановленої процедури.

2. Такі порушення, за твердженням позивача, проявляються в наступному:

- Розпорядження не виправляє описку, а фактично змінює рішення відповідача від 11.10.2018 № 546-р про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу (далі - Рішення), оскільки надрукований текст Рішення відповідає оголошеному тексту, а описка мала б місце, якби було проголошено один текст, а надруковано інший;

- у матеріалах справи, а так само і в матеріалах відповідної справи АМКУ відсутні будь-які докази проведення засідання АМКУ з розгляду питання щодо виправлення описки, відсутній протокол, що засвідчує результати голосування, а отже, порушено положення ст. 12-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" (далі - Закон № 3659-XII) та п.п. 56, 57 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням АМКУ від 19.04.1994 № 5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за № 90/299 (з наступними змінами) (далі - Правила розгляду справ);

- всупереч п. 34 Правил розгляду справ Розпорядження не було направлене позивачу протягом трьох робочих днів (до 12 лютого 2019 року), а отримано представником позивача лише 19 лютого 2019 року.

3. При цьому, позивач зазначає, що за змістом п. 2 ст. 7 Закону № 3659-XII розпорядження та рішення - це різні акти АМКУ; законодавством не встановлено спеціальної позовної давності (два місяці) для вимог про визнання протиправним та скасування розпоряджень АМКУ, тому строк на звернення до суду не пропущено.

4. Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що розпорядження АМКУ по суті є його рішенням, що відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210-III) може бути оскаржено в судовому порядку у двомісячний строк з дня його одержання. Закінчення вказаного присічного строку, незалежно від причини його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в цьому позові.

5. Також Відповідач звертає увагу на те, що у справі № 910/16373/18 за позовом АМКУ до ТОВ "Стронгдрінк" про часткове визнання незаконним та скасування Рішення Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 01.10.2020 уже надав оцінку законності прийняття відповідачем оскаржуваного Розпорядження.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

6. Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 у справі № 910/10185/20 (суддя Картавцева Ю.В.) у позові відмовлено повністю.

7. Місцевий господарський суд виходив з того, що Розпорядження АМКУ по свій суті є рішенням АМКУ що і надає право позивачу звертатися до суду щодо його оскарження. При цьому, пропущення строків судового оскарження, встановлених ч. 1 ст. 60 Закону № 2210-III, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним Розпорядження.

8. Крім того, постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 910/16373/18 були встановлені обставини щодо законності прийняття Розпорядження, які в силу ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не підлягають повторному доказуванню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

9. Не погодившись із вказаним рішенням, ТОВ "Стронгдрінк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 у справі № 910/10185/20 та ухвалити нове рішення, яким визнати незаконним та скасувати Розпорядження.

10. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим через нез`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, неправильне дослідження доказів та їх оцінку.

11. Неправильне застосування норм матеріального права судом першої інстанції скаржник вбачає у тому, що:

- судом невірно тлумачиться законодавство стосовно того, що розпорядження АМКУ є рішенням АМКУ; в дійсності розпорядження і рішення АМКУ є окремими видами процесуальних документів;

- судом застосовано положення ч. 1 ст. 60 Закону № 2210-III, яке насправді не підлягає застосуванню;

- судом не застосовано положення ст. 257 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), яке підлягає застосуванню до правовідносин сторін у цьому спорі.

12. Нез`ясування обставин, що мають значення для справи, позивач вбачає у тому, що:

- місцевим господарським судом не було досліджено тієї обставини, що в Рішенні насправді не було допущено описки, а тому оскаржуване Розпорядження не виправляє описку, а змінює Рішення, що є незаконним. Суд не надав жодної правової оцінки доказам, наданим позивачем на підтвердження цієї обставини, зокрема, нотаріально засвідченим заявам свідків;

- суд не дослідив обставин стосовно недотримання відповідачем процедури прийняття Розпорядження, що є підставою для його скасування в силу приписів ст.ст. 4, 12-1, 23-1, 24 Закону № 3659-XII та п.п. 34, 56, 57 Правил розгляду справ. Натомість суд першої інстанцій послався на висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, наведені у постанові від 01.10.2020 у справі № 910/16373/18, не врахувавши, що на момент звернення ТОВ "Стронгдрінк" з позовом у справі № 910/16373/18 оскаржуваного Розпорядження не було прийнято, воно виникло вже під час розгляду тієї справи і не було предметом судового оскарження у справі № 910/16373/18; крім того, підстави заявлення позову у даній справі (№ 910/10185/20) судами у справі № 910/16373/18 не розглядались та не оцінювались.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

13. Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021 справу № 910/10185/20 передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Євсіков О.О.

14. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Стронгдрінк" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 у справі № 910/10185/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 02.02.2021; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 28.01.2021.

15. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 у розгляді справи № 910/10185/20 оголошено перерву до 16.02.2021 о 10 год. 45 хв.

16. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021, з урахуванням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи, у розгляді справи № 910/10185/20 оголошено перерву до 17.02.2021 об 11 год. 45 хв.

Позиції учасників справи.

17. У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Північного апеляційного господарського суду 01.02.2021 (надісланий на адресу суду 28.01.2021), відповідач проти апеляційної скарги заперечує і просить суд відмовити в її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Явка представників учасників справи.

18. У судове засідання 02.02.2021 з`явились представники позивача та відповідача.

19. У судовому засіданні 02.02.2021 представник позивача (скаржника) надав усні пояснення з приводу поданої апеляційної скарги, підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, та просив суд її задовольнити.

20. Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити оскаржуване рішення без змін.

21. У судове засідання 16.02.2021 з`явились представники позивача та відповідача.

22. У судове засідання 17.02.2021 з`явився представник відповідача.

23. Представник позивача у судове засідання 17.02.2021 не з`явився.

24. Разом з тим, 17.02.2021, до початку судового засідання, через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли два клопотання про відкладення розгляду справи № 910/10185/20, в яких останній просить суд відкласти розгляд даної справи та надати копію технічного запису судового засідання від 02.02.2021 представнику позивача - адвокату Кукурузі Т.Г. Обґрунтовуючи заявлені клопотання, заявник зазначає, що представником ТОВ "Стронгдрінк" у даній справі було Адвокатське об`єднання "Меморандум", яке брало участь у судовому засіданні 02.02.2021. Враховуючи, що 15.02.2021 позивач уклав договір на надання правничих послуг з Кукурузою Т.Г. , останньою в судовому засіданні 16.02.2021 було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Водночас, як зазначено у клопотанні, адвокат Кукуруза Т.Г., яка представляє інтереси ТОВ "Стронгдрінк" у справі № 910/10185/20, захворіла та перебуває на лікарняному.

25. Розглянувши клопотання ТОВ "Стронгдрінк" про відкладення розгляду справи, заслухавши представника відповідача, присутнього у судовому засіданні 17.02.2021, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що зазначені клопотання не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

26. Процесуальний закон не містить приписів щодо обов`язкового здійснення апеляційного розгляду за участю представників учасників справи. Явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою й в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 про оголошення перерви у розгляді даної справи до 17.02.2021.

27. При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що позиція ТОВ "Стронгдрінк" (доводи та вимоги) була ґрунтовно викладена в поданій ним апеляційній скарзі, а матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для розгляду апеляційної скарги й за відсутності представників учасників справи.

28. З огляду на викладене, враховуючи те, що за клопотанням представника позивача у розгляді даної справи судом апеляційної інстанції 16.02.2021 було оголошено перерву до 17.02.2021 та надано останньому можливість ознайомитись з матеріалами справи, а також те, що у судовому засіданні 02.02.2021 представником позивача (скаржника) було надано пояснення з приводу поданої апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відхилення клопотань скаржника про відкладення розгляду справи, які надійшли до суду 17.02.2021.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постанові від 10.07.2018 у справі № 911/2674/17.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

29. Як встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, АМКУ розглянуто справу № 127-26.4/32-16 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино-коньячний завод" (далі - ТОВ "СВКЗ") і ТОВ "Стронгдрінк" законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, за наслідками якого прийнято Рішення.

30. У Рішенні АМКУ постановив:

1. Визнати дії ТОВ "СВКЗ" щодо використання без дозволу (згоди) міжнародної корпорації "Джек Деніел`с Пропертіз, Інк" оформлення етикеток алкогольних напоїв міцних солодових ("Солодовий") "BLACK JACK", "Scotch WHISKEY" та "Silver WHISKEY", схожих із оформленням етикетки алкогольної продукції "JACK DANIEL'S", яке раніше почала використовувати міжнародна корпорація "Джек Деніел`с Пропертіз, Інк" для алкогольної продукції "JACK DANIEL'S", що може призвести до змішування з діяльністю міжнародної корпорації "Джек Деніел`с Пропертіз, Інк", порушенням, передбаченим ст. 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" (далі - Закон № 236/96-ВР), у вигляді неправомірного використання позначень.

2. Визнати дії ТОВ "Стронгдрінк" щодо використання без дозволу (згоди) міжнародної корпорації "Джек Деніел`с Пропертіз, Інк" оформлення етикеток алкогольних напоїв міцних солодових ("Солодовий") "BLACK JACK" та "BLACK JACK" "Silver", схожих із оформленням етикетки алкогольної продукції "JACK DANIEL'S", яке раніше почала використовувати міжнародна корпорація "Джек Деніел`с Пропертіз, Інк" для алкогольної продукції "JACK DANIEL'S", що може призвести до змішування з діяльністю міжнародної корпорації "Джек Деніел`с Пропертіз, Інк", порушенням, передбаченим ст. 4 Закону № 236/96-ВР, у вигляді неправомірного використання позначень.

3. За порушення, зазначене в п. 1 резолютивної частини цього рішення, накласти на ТОВ "СВКЗ" штраф у розмірі 4 169 000 грн.

4. За порушення, зазначене в п. 1 резолютивної частини цього Рішення, накласти на ТОВ "Стронгдрінк" штраф у розмірі 5 438 658 грн.

31. Розпорядженням АМКУ постановив виправити описку в п. 4 резолютивної частини Рішення та викласти п. 4 у такій редакції: "4. За порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накласти на товариство з обмеженою відповідальністю "Стронгдрінк" штраф у розмірі 5 438 658 (п`ять мільйонів чотириста тридцять вісім тисяч шістсот п`ятдесят вісім) грн.".

32. Судом першої інстанції встановлено та сторонами підтверджено, що лист АМКУ від 11.02.2019 № 127-26/09-1913 разом із Розпорядженням отримано представником позивача 19.02.2019.

33. Також з матеріалів справи відомо, що позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про часткове визнання незаконним та скасування Рішення. Судовими рішеннями трьох інстанцій у справі № 910/16373/18 у задоволенні цього позову відмовлено. Крім того, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у п. 38 постанови від 01.10.2020 у справі № 910/16373/18 зазначив: "Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що описку "у пункті 4 резолютивної частини Рішення АМКУ було виправлено Комітетом відповідно до процедури, передбаченої законодавством. При цьому, посилання позивача на те, що в матеріалах справи відсутні докази надсилання йому копії вищевказаного Розпорядження самі по собі не спростовують його законності і не підтверджують порушення ним прав позивача, представник якого, як зазначає сам позивач, отримав особисто вказане розпорядження 19.02.2019 у приміщенні АМКУ. Ні Закон України "Про захист економічної конкуренції", ні Правила розгляду справ не передбачають правових наслідків у вигляді визнання недійсним та безумовного скасування такого розпорядження в результаті його ненадсилання учаснику справи у встановлений строк, а отримання розпорядження вказаним учасником на своє прохання особисто".".

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

34. Згідно зі ст. 1 Закону № 3659-XII АМКУ є державним органом зі спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

35. Стаття 7 Закону № 3659-XII закріплює, що АМКУ у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції має повноваження, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

36. Відповідно до ст. 2 Закону № 2210-III цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією. Цей Закон застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

37. У статті 3 Закону № 2210-III зазначено, що законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів № 3659-XII та № 236/96-ВР, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів. Особливості застосування законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема щодо певних галузей промисловості, можуть бути встановлені виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

38. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 48 Закону № 2210-III за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом`якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання на конкуренцію; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із ст. 19 цього Закону; закриття провадження у справі.

Органи Антимонопольного комітету України, які прийняли рішення, не мають права його скасувати або змінити, крім випадків, передбачених ст. 58 цього Закону. Вони можуть виправити допущені в рішенні описки чи явні арифметичні помилки, роз`яснити своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту, а також прийняти додаткове рішення, якщо з якогось питання, що досліджувалося під час розгляду справи, не прийнято рішення.

39. Аналогічні положення містяться у п. 34 Правил розгляду справ. Крім того, у цьому пункті вказано, що про виправлення допущеної в рішенні описки чи явної арифметичної помилки, роз`яснення рішення приймається розпорядження, яке протягом трьох робочих днів з дня його прийняття надсилається особам, які брали участь у справі.

40. Розділом IX Закону № 2210-III визначено порядок виконання, перевірку, перегляд, оскарження рішень, розпоряджень, обчислення строків та обмін інформацією.

41. Зокрема, у ст. 59 цього розділу Закону № 2210-III зазначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

42. У статті 60 Закону № 2210-III, яка міститься у вказаному розділі, вказано, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів АМКУ повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Рішення АМКУ, адміністративної колегії АМКУ та державного уповноваженого АМКУ оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення АМКУ оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

43. Строки у законодавстві про захист економічної конкуренції визначаються та обчислюються відповідно до ст. 62 Закону № 2210-III.

44. Відповідно до сталої судової практики, яка наведена, зокрема, у п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України (далі - ВГСУ) від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", у п. 2 оглядового листа ВГСУ від 12.07.2017 № 01-06/1112/17 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням господарськими судами конкурентного законодавства (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ)", строки, зазначені у ст. 60 Закону № 2210-III, поширюються також і на процедуру судового оскарження розпоряджень АМКУ.

45. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що Законом № 2210-III, який визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин, встановлено спеціальний порядок судового вирішення спорів за участю органів АМКУ, який визначає як предметну, суб`єктну та територіальну юрисдикцію відповідних справ, так і строки оскарження рішень, прийнятих АМКУ.

46. При цьому системний аналіз наведених вище положень законодавства про захист економічної конкуренції дає підстави для висновку про те, що поняття "рішення АМКУ" для цілей застосування ст. 60 Закону № 2210-III слід трактувати у широкому значенні, як акт індивідуальної дії, що може бути оскаржений в судовому порядку.

47. І навпаки, якщо певний документ (процесуальна дія) АМКУ не підпадає під поняття "рішення", такий документ (процесуальна дія) не може бути оскаржено в судовому порядку окремо від рішення АМКУ, прийнятого по суті справи.

Подібні за змістом правові позиції висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 910/23375/17 та від 26.06.2018 у справі № 910/22683/16.

48. Колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що оскаржуваним Розпорядженням відповідач виправив описку у резолютивній частині Рішення, яким на позивача накладено штраф за неправомірне використання позначень (порушення, передбачене ст. 4 Закону № 236/96-ВР). Вказане виправлення описки, на переконання позивача, змінило Рішення по суті, що є незаконним та впливає на права і законні інтереси ТОВ "Стронгдрінк".

49. Позивач оскаржував Рішення в судовому порядку. При цьому відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень провадження у справі № 910/16373/18 за позовом ТОВ "Стронгдрінк" про часткове визнання незаконним та скасування Рішення було відкрито Господарським судом міста Києва 15.01.2019, а Розпорядження позивач отримав 19.02.2019. Отже, позивач не мав об`єктивної можливості оскаржити Розпорядження разом з Рішенням.

50. Таким чином, беручи до уваги, що:

- Розпорядженням викладається в іншій редакції текст резолютивної частини Рішення, що стосується прав позивача, а отже позивач, у разі незгоди зі змістом Розпорядження, повинен мати можливість оскаржити його в судовому порядку;

- позивач не мав можливості оскаржити Розпорядження разом із Рішенням з огляду на те, що Розпорядження було прийняте уже під час судового розгляду спору між сторонами про часткове скасування Рішення,

колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване Розпорядження підпадає під поняття "рішення АМКУ" для цілей застосування ст. 60 Закону № 2210-III, оскільки в іншому випадку розпорядження АМКУ не підлягатиме судовому оскарженню.

51. Отже, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що Розпорядження АМКУ підлягає оскарженню в порядку і в строки, встановлені ст. 60 Закону № 2210-III.

52. Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що позивач отримав розпорядження нарочно 19.02.2019, водночас до суду із цим позовом він звернувся у липні 2020 року, тобто зі спливом строку, встановленого ст. 60 Закону № 2210-III.

53. Установлений ч. 1 ст. 60 Закону № 2210 двомісячний строк на оскарження рішень є присічним та відновленню не підлягає, а тому пропуск такого строку незалежно від його причин є підставою для відмови господарським судом у позові, пов`язаному з оскарженням рішень АМКУ та його органів. Установлена ЦК України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в разі оскарження розпоряджень АМКУ та його органів.

Вказаний висновок викладено у постанові ВГСУ від 14.12.2016 у справі № 902/469/16.

54. Ніякі причини і обставини, пов`язані з оскарженням рішення органу АМКУ, не впливають на перебіг та сплив згаданого двомісячного строку оскарження, а відновлення його в разі пропуску неможливе.

Аналогічний висновок викладено у постанові ВГСУ від 11.04.2017 у справі № 927/821/16.

55. Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Стронгдрінк" про визнання незаконним та скасування Розпорядження не підлягають задоволенню у зв`язку із пропуском позивачем строку, встановленого ч. 1 ст. 60 Закону № 2210-III.

56. Враховуючи, що у цьому випадку до спірних правовідносин не застосовується позовна давність, встановлена ЦК України, а так само і правила про її поновлення у разі визнання судом поважності причин її пропуску, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає необхідності у здійсненні правової оцінки інших доводів апеляційної скарги, пов`язаних із порушенням процедури прийняття оскаржуваного Розпорядження, оскільки ці доводи не можуть змінити висновку суду по суті заявлених вимог та підстав його прийняття.

57. Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що шляхом прийняття оскаржуваного Розпорядження було змінено суть Рішення, слід зазначити, що правомірність Рішення в цьому аспекті була перевірена судами в межах справи № 910/16373/18, в результаті чого зроблено відповідні правові висновки.

58. Господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні ст. 39 Закону № 2210-III), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених ч. 2 ст. 47 та ч. 1 ст. 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу АМКУ.

Вказаний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.07.2019 у справі № 924/964/18.

59. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 у справі № 910/10185/20 є законним та обґрунтованим.

60. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

61. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

62. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

63. Згідно зі ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

64. Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, відхилені колегією суддів апеляційної інстанції як такі, що є необґрунтованими та не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

65. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 у справі № 910/10185/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати

66. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стронгдрінк" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 у справі № 910/10185/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 22.02.2021.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

О.О. Євсіков