ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м.Харків Справа № 913/266/20(910/17168/19)

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)

до відповідача -1 ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 );

відповідача -2 ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 );

відповідача -3 ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 );

відповідача -4 ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_4 );

відповідача -5 ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_5 );

відповідача -6 ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_6 );

відповідача -7 ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_7 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оленерго" (місцезнаходження: вул. Велика Кільцева, буд. 4-Б, с. Петропавлівська Борщагівка, Київська область, 08130)

про звернення стягнення на предмет застави

в межах справи №913/266/20 за заявою кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС-Металл" (місцезнаходження: вул. Чавдар Єлизавети, буд. 13, кв. 37, м. Київ, 02140)

до боржника - Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)

про банкрутство.

Секретар судового засідання Славич В.І.

У засіданні брали участь:

від позивача : представник не прибув;

від відповідача -1: представник не прибув;

від відповідача - 2: представник не прибув;

від відповідача - 3: представник не прибув;

від відповідача - 4: представник не прибув;

від відповідача - 5: представник не прибув;

від відповідача - 6: представник не прибув;

від відповідача - 7: представник не прибув:

від третьої особи на стороні відповідачів: представник не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.12.2019 Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оленерго" про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 20 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Укрінком», найменування якого на дату подачі позову відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичний осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань є Публічне акціонерне товариство « Українська інноваційна компанія» (ідентифікаційний код юридичної особи: 05839888) (далі - Товариство, Позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Оленерго» (далі - Третя особа) було укладено кредитний договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №4982, ліміт кредитної лінії складає 199 000 000 грн або еквівалент в доларах США по курсу НБУ на дату видачі кредитних коштів, на термін до 18 вересня 2015 року (включно), розмір процентів за користування кредитом, наданим в гривні складає 11, 25% річних, та наданих в доларах США складає 8,8 % річних.

Ухвалою Господарського суду Київської області у справі №911/343/16 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Оленерго".

Ухвалою від 04.08.2016 Господарський суд Київської області визнав грошові вимоги ПАТ "Укрінбанк" перед ТОВ «Оленерго» в розмірі 205 650 374, 58 грн..

З метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Оленерго» перед ПАТ «УКР/ІН/КОМ» за кредитним договором, ТОВ «Оленерго» відповідно до Договору застави №2 транспортних засобів від 13.03.2015, укладеним між ОСОБА_7 та ПАТ «Укрінбанк», було надано наступне забезпечення:

1. Автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 1840, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1997 року випуску, колір-сірий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 24.01.2009, дата реєстрації - 05.03.2014, заставною вартістю 369 109 гр., свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_3 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014.

2. Автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель ACTROS 1848, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1999 року випуску, колір-чорний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований Центр ДАІ 2201, дата першої реєстрації 27.03.2002 р., дата реєстрації - 23.09.2014, заставною вартістю 437 539 грн., свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_6 , виданого органом Центр ДАІ 2201 23.09.2014.

3. Автомобіль марки RENAULT, модель MAGNUM 480, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2005 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , зареєстрований Центр ДАІ 6506, дата першої реєстрації 05.09.2012, дата реєстрації - 01.06.2014, заставною вартістю 407 795 грн., свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_9 , виданого органом Центр ДАІ 6506 01.06.2014.

4. Автомобіль марки DAF, модель 95 XF 380, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2000 року випуску, колір-червоний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 03.10.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 301 511 грн, свідоцтво про

реєстрацію тз НОМЕР_12 виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014.

5. Автомобіль марки SCANIA, модель К143 Н, тип - загальний вантажний сідловий

тягач-Е, 1996 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 05.06.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 291 370 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_15 виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014.

6. Автомобіль марки VOLVO, модель FH 42Т, тип - загальний вантажний сідловий

тягач-Е, 2000 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_17 , зареєстрований Центр ДАІ 3201, дата першої реєстрації 30.03.2013, дата реєстрації - 12.09.2014, заставною вартістю 337202 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_18 , виданого органом Центр ДАІ 3201 12.09.2014.

7. Автомобіль марки МАЗ, модель 5337, тип - загальний вантажний цистерна, 1992

року випуску, колір-зелений, шасі (кузов, рама) НОМЕР_19 , реєстраційний номер

НОМЕР_20 , зареєстрований Центр ДАІ 3217, дата першої реєстрації 13.01.2001 р., дата реєстрації - 22.08.2014, заставною вартістю 76545 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_18 , виданого органом Центр ДАІ 3217 22.08.2014.

8. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - напівпричіп пр.

паливоцистерна-Е, 2005 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_21 , реєстраційний номер НОМЕР_22 , зареєстрований Центр ДАІ 5102, дата першої реєстрації 03.09.2010, дата реєстрації - 15.08.2014, заставною вартістю 324735 грн, свідоцтво про

реєстрацію тз НОМЕР_23 , виданого органом Центр ДАІ 5102 15.08.2014.

9. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - спеціальний причіп пр.

паливоцистерна-Е, 2005 року випуску, колір-оранжевий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_24 , реєстраційний номер НОМЕР_25 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 05.06.2012, дата реєстрації - 15.09.2014, заставною вартістю 324735 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_26 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.08.2014.

10. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - напівпричіп н/пр. паливоцистерна-Е, 2007 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_27 .

реєстраційний номер НОМЕР_28 , зареєстрований Центр ДАІ 5102, дата першої реєстрації 17.03.2010, дата реєстрації - 15.08.2014, заставною вартістю 383736 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_29 , виданого органом Центр ДАІ 5102 15.08.2014.

11. Напівпричіп марки ENERCО, модель NZ-305, тип - загальний напівпричіп н/пр

цистерна-Е, 1998 року випуску, колір-червоний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_30 , реєстраційний номер НОМЕР_31 , зареєстрований Центр ДАІ 8008, дата першої реєстрації 29.09.2009, дата реєстрації - 27.09.2014, заставною вартістю 494548 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_32 , виданого органом Центр ДАІ 8008 27.09.2014.

12. Напівпричіп марки MERCERON, модель М-343SМ, тип - загальний напівпричіп

н/пр. цистерна-Е, 1995 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_33 ,

реєстраційний номер НОМЕР_34 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 03.10.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 653112 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_35 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014.

13. Напівпричіп марки KASSNOHRER, модель SТВ 42-1024,

напівпричіп н/пр. паливоцистерна-Е, 1985 року випуску, колір-білий, НОМЕР_36 , реєстраційний номер НОМЕР_37 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата

першої реєстрації 24.01.2009, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 275085 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_38 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014

14. Напівпричіп марки KOSCIAN модель CN22, тип - спеціальний напівпричіп н/пр-

паливоцистерна-Е, 1991 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_39

реєстраційний номер НОМЕР_40 , зареєстрований Центр ДАІ 8008, дата першої реєстрації 04.10.2007, дата реєстрації - 27.09.2014, заставною вартістю 346451 грн, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_41 , виданого органом Центр ДАІ 8008 27.09.2014.

Вартість предмету застави за Договором застави №2 становить 5023473 гривень.

Відповідно до інформації, наданої регіональним сервісним центром МВС України в Київській області станом на 12.04.2018 року дані автомобілі зареєстровані за наступними особами:

1. Автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 1840, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1997 року випуску, колір-сірий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 24.01.2009, дата реєстрації - 05.03.2014, заставною вартістю 369109 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_3 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014 - зареєстрований за 07.05.2016, реєстраційний номер НОМЕР_42 , власник ОСОБА_3 .

2. Автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель ACTROS 1848, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1999 року випуску, колір-чорний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований Центр ДАІ 2201, дата першої реєстрації 27.03.2002, дата реєстрації - 23.09.2014, заставною вартістю 437539 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_6 , виданого органом Центр ДАІ 2201 23.09.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_5 , власник ОСОБА_1 .

3. Автомобіль марки RENAULT, модель MAGNUM 480, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2005 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , зареєстрований Центр ДАІ 6506, дата першої реєстрації 05.09.2012, дата реєстрації - 01.06.2014, заставною вартістю 407795 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_9 , виданого органом Центр ДАІ 6506 01.06.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_11 , власник ОСОБА_1 .

4. Автомобіль марки DAF, модель 95 XF 380, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2000 року випуску, колір-червоний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 03.10.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 301511 грн, свідоцтво про

реєстрацію тз НОМЕР_12 . виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014 - знятий з обліку для реєстрації з ОСОБА_1 14.06.2016.

5. Автомобіль марки SCANIA, модель К143 Н, тип - загальний вантажний сідловий

тягач-Е, 1996 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 05.06.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 291 370 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_15 . виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014.

6. Автомобіль марки VOLVO, модель FH 42Т, тип - загальний вантажний сідловий

тягач-Е, 2000 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_17 , зареєстрований Центр ДАІ 3201, дата першої реєстрації 30.03.2013, дата реєстрації - 12.09.2014, заставною вартістю 337 202 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_18 , виданого органом Центр ДАІ 3201 12.09.2014 - зареєстрований 10.09.2016, реєстраційний номер НОМЕР_17 , власник ОСОБА_1 .

7. Автомобіль марки МАЗ, модель 5337, тип - загальний вантажний цистерна, 1992

року випуску, колір-зелений, шасі (кузов, рама) НОМЕР_19 , реєстраційний номер

НОМЕР_20 , зареєстрований Центр ДАІ 3217, дата першої реєстрації 13.01.2001, дата реєстрації - 22.08.2014, заставною вартістю 76 545 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_18 , виданого органом Центр ДАІ 3217 22.08.2014 - знято з обліку для реалізації з ОСОБА_7 19.01.2016.

8. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - напівпричіп пр.

паливоцистерна-Е, 2005 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_21 , реєстраційний номер НОМЕР_22 , зареєстрований Центр ДАІ 5102, дата першої реєстрації 03.09.2010, дата реєстрації - 15.08.2014, заставною вартістю 324735 грн, свідоцтво про

реєстрацію тз НОМЕР_23 , виданого органом Центр ДАІ 5102 15.08.2014 - зареєстрований 21.12.2016, реєстраційний номер НОМЕР_43 , власник ОСОБА_5 .

9. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - спеціальний причіп пр.

паливоцистерна-Е, 2005 року випуску, колір-оранжевий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_24 , реєстраційний номер НОМЕР_25 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 05.06.2012, дата реєстрації - 15.09.2014, заставною вартістю 324735 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_26 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.08.2014 - зареєсттрований 03.03.2016, реєстраційний номер НОМЕР_44 , власник ОСОБА_2 .

10. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - напівпричіп н/пр. паливоцистерна-Е, 2007 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_27 .

реєстраційний номер НОМЕР_28 , зареєстрований Центр ДАІ 5102, дата першої реєстрації 17.03.2010, дата реєстрації - 15.08.2014, заставною вартістю 383736 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_29 , виданого органом Центр ДАІ 5102 15.08.2014 - зареєстрований 03.02.2016, реєстраційний номер НОМЕР_28 , власник ОСОБА_6 .

11. Напівпричіп марки ENERCО, модель NZ-305, тип - загальний напівпричіп н/пр

цистерна-Е, 1998 року випуску, колір-червоний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_30 , реєстраційний номер НОМЕР_31 , зареєстрований Центр ДАІ 8008, дата першої реєстрації 29.09.2009, дата реєстрації - 27.09.2014, заставною вартістю 494548 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_32 , виданого органом Центр ДАІ 8008 27.09.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_31 , власник ОСОБА_1 .

12. Напівпричіп марки MERCERON, модель М-343SМ, тип - загальний напівпричіп

н/пр. цистерна-Е, 1995 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_33 ,

реєстраційний номер НОМЕР_34 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 03.10.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 653112 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_35 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_34 , власник ОСОБА_1 .

13. Напівпричіп марки KASSNOHRER, модель SТВ 42-1024,

напівпричіп н/пр. паливоцистерна-Е, 1985 року випуску, колір-білий, НОМЕР_36 , реєстраційний номер НОМЕР_37 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата

першої реєстрації 24.01.2009, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 275085 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_38 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_37 , власник ОСОБА_1 .

14. Напівпричіп марки KOSCIAN модель CN22, тип - спеціальний напівпричіп н/пр-

паливоцистерна-Е, 1991 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_39

реєстраційний номер НОМЕР_40 , зареєстрований Центр ДАІ 8008, дата першої реєстрації 04.10.2007, дата реєстрації - 27.09.2014, заставною вартістю 346451 грн, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_41 , виданого органом Центр ДАІ 8008 27.09.2014 - зареєстрований 15.09.2016, реєстраційний номер НОМЕР_45 , власник ОСОБА_4 .

Незважаючи на те, що строк для виконання зобов`язань за кредитним договором сплив, позичальники та заставодавець продовжують ухилятися від їх виконання, чим порушують права та інтереси ПАТ «УКР/ІН/КОМ».

Також позивач зазначає, що 24.12.2015 Правлінням Національного Банку України було прийнято Постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

22.03.2016 Правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі №826/1162/16 визнано протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 по справі №826/1162/16 апеляційні скарги Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі №826/1162/16 залишені без задоволення, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 по справі №826/1162/16 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі №826/1162/16 та ухвалу Київського адміністративного суду від 14.04.2016 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 24.10.2017 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2016, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_8 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк», ОСОБА_9 , про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

В той же час, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16 визнані протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 постанова Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/5325/16 від 29.04.2016 залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 по справі №826/5325/16 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 по справі №826/5325/16 залишено без змін.

В той же час, рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "Український інноваційний банк" (ПАТ "УКРІНБАНК"), оформленим протоколом №3 від 22.11.2016, змінено найменування товариства як юридичної особи з ПАТ "Український інноваційний банк" на ПАТ "Укрінком", затверджено статут в новій редакції.

Відповідно до п.1.1. Статуту, ПАТ "Укрінком" продовжує свою діяльність на підставі цього статуту, шляхом зміни найменування з ПАТ "Український інноваційний банк", перереєстрованого Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацією 05.06.2015, номер запису 6038947, ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 05839888, на ПАТ "Укрінком", яке є правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк".

Рішенням позачергових зборів акціонерів ПАТ "Укрінком", оформленим протоколом №6 від 28.03.2017, змінено найменування товариства як юридичної особи з ПАТ "Укрінком" на ПАТ "Українська інноваційна компанія", затверджено статут в новій редакції.

Відповідно до п.1.1. Статуту ПАТ "Українська інноваційна компанія" продовжує свою діяльність на підставі статуту, шляхом зміни найменування з ПАТ "Укрінком", перереєстрованого приватним нотаріусом Сазоновою О.М. 13.07.2016, номер запису 6038947, ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 05839000, на ПАТ "Українська інноваційна компанія", яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк" та ПАТ "Укрінком".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2017 у справі №826/11199/16 у задоволенні вказаного позову відмовлено, яка залишена без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2017 та Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.04.2019.

У Постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.04.2019 у справі №826/11199/16 зроблено правовий висновок, що повноваження щодо повного та виняткового управління банком виникає у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб після прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та в подальшому - рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

В той же час, станом на дату виникнення спірних правовідносин вказані рішення Правління Національного Банку України скасовані в судовому порядку, що, в свою чергу, відновлює повноваження органів управління банку.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку про наявність у органів управління банку права приймати рішення про зміну найменування, місцезнаходження, керівника, затвердження нової редакції статуту тощо.

Крім того, позивачем зазначено, що зміна найменування юридичної особи не є реорганізацією, відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань свідчить про те, що ПАТ «Український інноваційний банк» та ПАТ «Українська інноваційна компанія» є однією і тією ж юридичною особою з одним кодом , де відбулась лише зміна назви та КВЕД. В силу ч. 1 ст 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у справі №826/14033/17 від 09.08.2019 відмовлено у задоволенні касаційних скарг, залишені без змін постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 щодо визнання незаконним та скасування Постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Відповідно до вимог чинного законодавства України та на підставі судових рішень, які набрали чинності, встановлено наступне:

- визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ №934 від 24.12.2015 року «Про віднесення ПАТ «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 №239 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» з моменту їх прийняття;

- визнано протиправною скасовано постанову Правління НБУ №180 від 22.03.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «український інноваційний банк», визнано протиправним та скасовано Рішення ВД Фонду від 22.03.2016 №385 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» з моменту їх прийняття;

- визнано правомірними та не скасовані реєстраційні дії від 13.07.2016 №7038947, відповідно до якої було зареєстровано нову редакцію Статуту ПАТ «Укрінбанк» та змінено назву на ПАТ «Укрінком»;

- з моменту відкликання НБУ ПАТ «Укрінбанк» не являється банківською установою та у НБУ з моменту скасування судами рішень НБУ про відкликання банківської ліцензії відсутні регуляторні повноваження щодо ПАТ «Укрінбанк» (у т.ч. право застосування заходів впливу);

- визнано протиправним та скасовано Рішення ФГВФО від 15.02.2018 №536 «Про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Укрінбанк» строком на один рік з 23 березня 2018 року по 22 березня 2019 року включно».

Щодо строку позовної давності позивач зазначає наступне.

23.06.2018 ПАТ "Укрінком" звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №4982 від 20.09.2013.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва провадження у справі закрито на підставі ст. 255 Цивільного Кодексу України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства

Таким чином, позивач просить прийняти даний позов до розгляду, поновити строк позовної давності посилаючись на положення ст. 264 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.12.2019 по справі №910/17168/19 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оленерго", про звернення стягнення на предмет застави - залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/17168/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2020 матеріали справи №910/17168/19 за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оленерго", про звернення стягнення на предмет застави, направлено за підсудністю до Господарського суд Луганської області для розгляду в межах справи № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.08.2020 матеріали справи №913/266/20(910/17168/19) передано на розгляд судді Масловському С.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 01.11.2020; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дашко Ігоря Валерійовича.

15.05.2020 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404).

01.06.2020 на адресу Господарського суду Луганської області від Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" надійшла апеляційна скарга №548/1В від 28.05.2020 на ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 по справі № 913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

03.06.2020 матеріали справи надіслано до Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 26.08.2020 вирішено відкласти питання про прийняття позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оленерго", про звернення стягнення на предмет застави, відкласти до повернення матеріалів справи №913/266/20 до Господарського суду Луганської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" залишено без руху, з метою усунення недоліків, протягом 10 днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 31530 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 відмовлено Публічному акціонерному товариству "Українська інноваційна компанія" у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу повернуто без розгляду.

В той же час, Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "ЮС-Металл" у відкритті провадження у справі про банкрутство ПАТ "Українська інноваційна компанія".

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "ЮС-Металл" у відкритті провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 залишено без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у справі №913/266/20 скасовано. Справу №913/266/20 направлено на новий апеляційний розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.10.2020 справу №913/266/20 (910/17168/19) прийнято до провадження; вирішено розгляд здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.10.2020 об 11 год. 15 хв.

У судовому засіданні 22.10.2020 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 18.11.2020 об 11 год. 30 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 18.11.2020 постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 10.12.2020 об 11 год. 20 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 10.12.2020 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.01.2021 об 11 год. 30 хв., яку відповідно до ч.5 ст.233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 11.01.2021 постановлено ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті на 27.01.2021 о 12 год. 30 хв., яку відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 27.01.2021 постановлено ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті на 09.02.2021 о 16 год. 25 хв., яку відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач - 4 - ОСОБА_4 , зазначив, що не погоджується з даним позовом та з будь-якою обставиною зазначеною в ньому, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідачем - 4 спірне майно придбано на законних підставах, а відповідно, відсутні підстави звернення стягнення на таке майно. Згідно з системним аналізом норм чинного законодавства України та встановлених фактичних обставин у справі, ОСОБА_4 є третьою стороною у правовідносинах, що випливають з договору застави, а тому за відсутності відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, він є добросовісним набувачем, оскільки не знав та не міг знати про наявність договору застави від 13.03.2015.

Оскільки, на час відчуження спірного автомобіля боржником, у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про обтяження, то відсутні підстави вважати збереження сили застави для нового власника майна. Обтяження на належне відповідачу - 4 рухоме майно було накладено після укладення договору купівлі-продажу і відповідач - 4 є добросовісним набувачем майна, наявність такого обтяження порушує право власності відповідача - 4, зокрема, щодо розпорядження майном.

Щодо клопотання позивача про поновлення строку позовної давності, відповідач зазначає, що позивач свої вимоги про поновлення строку позовної давності належним чином та доказами не обґрунтував, 18.09.2015 сплинула дата повернення всієї позики.

Згідно умов договору, з 19.09.2015 розпочався строк звернення на предмет застави. Враховуючи дату подачі позову по першій справі, поданій в Оболонський районний суд м.Києва та ухвалу суду від 28.03.2019 про закриття провадження, а також дату подачі позову по даній справі 05.12.2019, на даний час строк позовної давності до вимог позивача сплинув. Також відповідач - 4 зазначив про необхідність відшкодування позивачем витрат на професійну правничу допомогу та судових витрат в розмірі 7500 грн (аванс на представництво інтересів в суді - 7500 грн).

Крім того, відповідачем -4 - ОСОБА_4 подано до суду заяву №29/01/2-20 від 29.01.2020 про застосування судом позовної давності.

У своїй заяві про застосування судом позовної давності представник відповідача- 4 навів аналогічні обґрунтування, що містяться у відзиві на позовну заяву та додатково зазначив про те, що позивачем пропущено строк позовної давності, а його аргументація в позовній заяві щодо поновлення строку позовної давності не відповідає нормам чинного законодавства України та судовій практиці, а тому просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» у додаткових поясненнях від 02.03.2020 зазначив, що 01.10.2015 Правлінням Національного Банку України було прийнято Постанову №659/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії проблемних" строком на 180 днів.

24.12.2015 Правлінням Національного Банку України було прийнято Постанову №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" та Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

22.03.2016 Правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Щодо припинення дії Постанови правління Національного Банку України про віднесення банку до категорії проблемних, позивач зазначає, що Постанова Національного Банку України №659/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії проблемних" була прийнята 01.10.2015 на 180 днів, тому граничний строк дії такої постанови становив 29.03.2016, при цьому, строк дії такої постанови був припинений, шляхом прийняття 24.12.2015 Правлінням Національного Банку України Постанови №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" до категорії неплатоспроможних".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі №826/1162/16 визнано протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 по справі №826/1162/16 апеляційні скарги Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі №826/1162/16 залишені без задоволення, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 по справі №826/1162/16 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.03.2016 по справі №826/1162/16 та ухвалу Київського адміністративного суду від 14.04.2016 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 24.10.2017 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2016, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14.04.2016 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 31.08.2016 скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_8 до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, треті особи: Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк", ОСОБА_9 , про визнання протиправними, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Постанова Верховного Суду України була мотивована тим, що провадження у даній справі було розпочате акціонером, який є власником простих іменних акцій в розмірі 0,0003%, а тому рівень його зацікавленості та сутність інтересу в діяльності банку якісно відрізняється від акціонера банку, який може бути ініціатором оскарження дій чи бездіяльності Національного Банку України.

Враховуючи викладене, до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся з позовом мажоритарний акціонер Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" про визнання протиправними та скасування рішень.

Відтак, 14.12.2017 Окружний адміністративний суд м. Києва постановою по справі №826/14033/17 задовольнив позовні вимоги ПАТ "Українська інноваційна компанія", визнав незаконним та скасував Постанову Правління Національного банку України від 24.12.2015 №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

Постановою від 20.02.2018 по справі №826/14033/17 Київський апеляційний адміністративний суд залишив без змін постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 14.12.2017.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у справі №826/14033/17 від 09.08.2019 відмовлено у задоволенні касаційних скарг, залишені без змін постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.12.2017 та постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 щодо визнання незаконним та скасування Постанови Правління Національного банку України від 24.12.2015 №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "УКРІНБАНК" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2015 №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку".

З огляду на викладене, позивач зазначає, що процедура тимчасової адміністрації ПАТ "Український інноваційний банк", а також Постанова Правління Національного Банку України №934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №239 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" є протиправними та скасовані, та відповідно, не несуть ніяких правових наслідків з моменту прийняття.

При цьому, позивач зазначає, що Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду було встановлено, що ПАТ "Укрінбанк" та ПАТ "УКР/ІН/КОМ" є однією і тією ж юридичною особою з урахуванням проведеної зміни найменування та вказано, що відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань свідчать про обставини правонаступництва між ПАТ "УКР/ІН/КОМ" та ПАТ "Укрінбанк", також ПАТ "УКР/ІН/КОМ" довело свою ідентичність та безперервність юридичної особи, а зміна організаційно - правової форми не відбувалась, тому відсутній факт реорганізації юридичної особи, в ході якої згідно зі ст.ст. 27, 28 Закону України "Про банки і банківську діяльність" необхідне затвердження плану реорганізації та отримання дозволу від Національного Банку України.

В даному випадку мало місце транслятивне (підсумоване) правонаслідування юридичної особи, враховуючи зміну назви, збереження ідентифікаційного коду юридичної особи та вступ у цивільний оборот нової, замість правопопередника із збереженням обсягу правосуб`єктності в порядку правонаступництва.

В той же час, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16 визнані протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 постанова Окружного адміністративного суду м. Києва по справі №826/5325/16 від 29.04.2016 залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 по справі №826/5325/16 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 по справі №826/5325/16 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 по справі №826/5325/16 залишено без змін.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №925/698/16 суд виходив з того, що скасування судом або визнання неправомірними (незаконними) рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації чи початок процедури ліквідації банку не означає автоматичного припинення управління банком Фондом; управління банком Фондом у такому разі припиняється лише після прийняття Національним Банком України рішення про визнання діяльності банку такою, що відповідає законодавству, відновлення банківської ліцензії і повернення банку під нагляд Національного Банку України.

При цьому позивач звертає увагу, що скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта, а не з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

Таким чином, як зазначає позивач, процедура тимчасової адміністрації та ліквідації може існувати лише у випадку чинних та не скасованих рішень Національного Банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а норми чинного законодавства не містять положень щодо можливості продовження процедури тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку згідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у випадку скасування у судовому порядку та визнання протиправним відповідних рішень Національного Банку України та Фонду щодо запровадження таких процедур.

Щодо зміни найменування ПАТ "Укрінбанк" на ПАТ "УКР/ІН/КОМ", позивачем зазначено, що можливість використання юридичною особою у найменуванні слова "банк" як і наявності права у юридичної особи надавати банківські послуги згідно відповідних видів КВЕД, нерозривно пов`язані з наявністю банківської ліцензії.

Позивачем зазначено, що станом на 13.07.2016, дату проведення загальних зборів і ухвалення рішення загальними зборами акціонерів ПАТ "Укрінбанк" про внесення змін до статуту (зміна найменування, місцезнаходження та видів діяльності), ПАТ "Укрінбанк", в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність" не мало статусу банку, оскільки не мало банківської ліцензії, відтак на нього не поширювалося спеціальне регулювання і зокрема обмеження, встановлені чинним законодавством про банки і банківську діяльність та було заборонено використання у найменуванні слова "банк" та здійснення банківської ліцензії згідно КВЕД, що стало причиною вчинення відповідних реєстраційних дій.

При цьому, на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 у справі №826/5325/16, яка залишена без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016, було видано виконавчий лист №826/5325/16 від 15.07.2016 про зобов`язання Національного Банку України (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк" в якості банківської установи.

Проте, вказані судові рішення на даний час залишаються невиконаними.

Щодо законності проведення реєстраційних дій, які полягали у внесення змін до статуту ПАТ "Укрінбанк" (зміна найменування, місцезнаходження та видів діяльності), позивачем зазначено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., треті особи: Національний банк України, Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправними дій, скасування рішень та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2017 у справі №826/11199/16 у задоволенні вказаного позову відмовлено, яка залишена без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2017 та Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.04.2019.

У Постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.04.2019 у справі №826/11199/16 зроблено правовий висновок, що повноваження щодо повного та виняткового управління банком виникає у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб після прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та в подальшому - рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

В той же час, станом на дату виникнення спірних правовідносин вказані рішення Правління Національного Банку України скасовані в судовому порядку, що, в свою чергу, відновлює повноваження органів управління банку.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку про наявність у органів управління банку права приймати рішення про зміну найменування, місцезнаходження, керівника, затвердження нової редакції статуту тощо.

При цьому, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2016 у справі №826/18320/16, залишеною без змін Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 17 листопада 2016 року №3255/5 про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У постанові Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.12.2016 у справі №826/18320/16 зроблено висновок, що на час звернення зі скаргою на проведені державним реєстратором реєстраційні дії від 01.11.2016 у ПАТ "УКРІНБАНК" не була запроваджена тимчасова адміністрація та банк не перебував в процесі ліквідації відповідно до рішення Національного банку України, оскільки відповідні рішення були скасовані в судовому порядку, а тому Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не був наділений повноваженнями щодо направлення такої скарги до Міністерства юстиції України, оскільки жодного відношення до діяльності ПАТ "УКРІНБАНК" не мав.

Щодо застосування висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 10.12.2019 у справі №925/698/16, позивач зазначає наступне.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 12.06.2018 по справі №927/976/17 зробив висновок, що преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінки суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. Тобто преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.

Преюдиція має дві обов`язкові ознаки, які полягають у тотожності суб`єктного складу, тобто обставина має бути встановлена відносно учасника справи, де приймалось "преюдиційне" рішення; обставини повинні бути досліджені та встановлені судом, тобто не є преюдицією оціночні судження, або просто констатація судом обставин.

Враховуючи викладене, відповідач звертає увагу, що ані ПАТ "УКР/ІН/КОМ", ані Національний банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не були учасниками справи №925/698/16, тому Велика Палата Верховного Суду не могла і не досліджувала жодних обставин щодо правовідносин, які виникли між ПАТ "УКР/ІН/КОМ" та Національним банком України, Фондом гарантування вкладів фізичних щодо запровадження процедур проблемності, тимчасової адміністрації та ліквідації.

Таким чином, враховуючи, що суб`єктний склад справи №925/698/16 та даної справи не є тотожним, постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №925/698/16 не є преюдиційною для даної справи, а тому доводи Великої Палати Верховного Суду щодо строку дії Постанови Національного Банку України №659/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії проблемних", обставин щодо законності вчинення реєстраційних дій щодо зміни найменування та КВЕД з боку ПАТ "УКР/ІН/КОМ", обставини щодо виконання плану фінансового оздоровлення а також щодо законності запровадження та чинності процедур тимчасової адміністрації та ліквідації ПАТ "Укрінбанк" є лише оціночними судженнями та не мають статусу преюдиції, а відповідно не можуть братись до уваги судами у інших справах за участі ПАТ "УКР/ІН/КОМ".

В той же час, позивач звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду не надала висновків щодо застосування норм ст. 104 Цивільного кодексу України, глави 50 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 15, 17 Закону України "Про банки і банківську діяльність", що в свою чергу вказує, що виключна правова проблема, яка була виявлена у справі №925/698/19 Великою Палатою Верховного Суду вирішена не була.

При цьому позивачем зазначено, що відкликання банківської ліцензії не припиняє право вимоги по кредитному договору, оскільки відповідно до приписів ст. 1054 Цивільного Кодексу, Закону України "Про банки і банківську діяльність" Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", унормовано, що грошові кошти у кредит може надавати юридична особа, яка має відповідну спеціальну правосуб`єктність (фінансова установа або банк), тому наявність чи відсутність в Державному реєстрі банків відомостей відносно нього не позбавляє позичальника виконати зобов`язання належним чином на користь відповідної сторони.

Відповідач- 7 - ОСОБА_7 , у відзиві на позовну заяву посилається на те, що ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набуло прав та обов`язків ПАТ «Український інноваційний банк», в тому числі права вимоги за договором про відкриття відновлювальної Кредитної лінії №4982 від 20.09.2013 року та договором застави №2 від 13.03.2015, оскільки відсутні юридичні підстави для набуття таких прав позивачем, посилаючись на норми ст. 75 Господарського процесуального кодексу України щодо преюдиційності судових рішень у справах №826/1162/16, №826/5325/16, №826/14033/17.

Більше того, з моменту початку ліквідації банку (навіть, у випадку скасування такої ліквідації судом), управління всім майном банку та вчинення від його імені будь-яких правочинів може здійснюватись лише Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідачем -7 зазначено, що зміна назви акціонерного товариства (банку) без зміни його організаційно-правової форми, виключення з його назви слова «банк», виключення з видів його діяльності «діяльності комерційних банків» (КВЕД: 64.19) не є ані перетворенням цієї юридичної особи в розумінні статті 108 ЦК України (статті 87 Закону про акціонерні товариства), ані виділом в розумінні статті 109 ЦК України (статті 86 Закону про акціонерні товариства), ані припиненням шляхом злиття, приєднання або поділу в розумінні статті 106 ЦК України (статей 83-85 Закону про акціонерні товариства).

Сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно - правова форма такої особи.

Отже, в результаті організаційних змін банку від 13 липня 2016 року та від 28 березня 2017 року нова банківська установа відповідно до вимог статті 17 Закону про банки не утворилась.

Власники ПАТ «Український інноваційний банк», приймаючи рішення про відмову від «банківської діяльності», висловили своє бажання припинити таку діяльність, яка є складовою спеціальної правосуб`єктності банку як юридичної особи, але вони не звернулись до існуючої процедури ліквідації банку за їх рішенням, передбаченої статтею 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Банківське законодавство не передбачає правонаступництво у разі ліквідації банку. Крім того, з урахуванням частини шостої статті 77 Закону про банки, частини третьої статті 53 Закону про гарантування вкладів, пункту 3.1 глави 3 розділу ІІІ Положення про заходи впливу ліквідація банку ані за ініціативою НБУ, ані за ініціативою власників банку не може вважатись завершеною, оскільки не відповідає вимогам цих нормативних положень, що визначають момент закінчення ліквідації банку.

Отже, правочин між ПАТ "Український інноваційний банк" та ПАТ "Укрінком" щодо передачі прав та обов`язків банку не відбувся, правонаступництва в розумінні процедури реорганізації також.

Перехід прав та обов`язків від ПАТ "Український інноваційний банк" до ПАТ "Українська інноваційна компанія", яке заявляє про своє отримання прав та обов`язків цього банку, не міг відбутись лише на підставі виключення кредитною установою зі своєї назви слова "банк" та виключення з видів своєї діяльності "банківської діяльності" без дотримання вимог банківського законодавства а організаційні зміни банку від 13.07.2016 та 28.03.2017 не відповідають вимогам банківського законодавства.

Також, відповідч-7 вказує не те, що позивачем був пропущений строк позовної давності для звернення до суду, так як з вказаним позовом позивач звернувся до Господарського суду м. Києва 05.12.2019, право вимоги за кредитним договором та договором застави виникло у банку 19.09.2015, а тому кінцевою датою для подачі позову було 19.09.2018. Таким чином, це є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Звернення Позивача до Оболонського районного суду м. Києва з аналогічним позовом до тих самих сторін із тих самих підстав, не є підставою для переривання строку позовної давності в порядку ч. 2 ст. 264 ЦК України, у зв`язку з недодержанням позивачем правил підвідомчості.

Позовна вимога позивача про поновлення йому строку позовної давності є такою, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства України, а тому не підлягає задоволенню.

Щодо відчуження рухомого майна, переданого у заставу банку, відповідач- 7 зазначив, що за фактом заволодіння шляхом обману майном ОСОБА_7 , яке перебувало у заставі в ПАТ «Укрінбанк», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, було розпочате кримінальне провадження №0007168 від 18.11.2017 року, розслідування якого здійснюється Києво-Святошинським ВП ГУНП в Київській області під процесуальним керівництвом Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області. В ході розслідування у вказаному кримінальному провадженні, слідчим суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. було задоволено клопотання слідчого та 14.12.2017 року винесено Ухвалу ( справа №369/13962/17, провадження №1-кс/369/3882/17), якою накладено арешт на вказані вище транспортні засоби, а також заборонено відчуження та розпорядження цим рухомим майном.

Тобто, відчуження рухомого майна переданого у заставу ПАТ «Укрінбанк» відбулось незаконно та протиправно без його відома.

Представник відповідача- 1 - ОСОБА_1 , у відзиві на позовну заяву зазначив, що у вересні 2015 до відповідача -1 надійшла пропозиція ОСОБА_7 придбати автомобільні транспорти, погодившись з умовами пропозиції, ОСОБА_7 надав дозвіл на проведення реєстраційних дій, а саме зняття з обліку транспортних засобів та передав оригінали свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, на підставі чого ТОВ "Автопровайдер" виготовило довідки - рахунки на підтвердження реалізації транспортних засобів.

На момент придбання транспортних засобів у ОСОБА_7 , державна реєстрація транспортних засобів проводилась на підставі заяв власників, поданих особисто і документів, що підтверджують, зокрема правомірність придбання транспортних засобів.

В той же час, відповідачем зазначено, що на момент придбання транспортних засобів ОСОБА_1 не було відомо про наявність договору застави №2 від 13.03.2015.

Таким чином, обтяження на придбані відповідачем транспортні засоби накладено більше чим через рік після їх купівлі тому ОСОБА_1 є добросовісним набувачем рухомого майна, а наявність такого обтяження порушує право власності відповідача - 1 щодо розпорядження майном.

Також відповідач - 1 вказує на те, що строк позовної давності по даним позовним вимогам сплинув 14.07.2019, а тому вимога позивача про поновлення строку позовної давності не підлягає задоволенню.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2013 між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оленерго» було укладено кредитний договір №4982 про відкриття відновлювальної кредитної лінії (далі - договір), відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на умовах мультивалютної відновлювальної кредитної лінії (далі - кредит) з лімітом у розмірі 199000000,00 грн або еквівалент в доларах США по курсу НБУ на дату видачі кредитних коштів, на термін до 18.09.2015 року включно, з погашенням в кінцевий термін повернення кредиту (п.3.1. у редакції додаткової угоди №12).

Відповідно до п.3.2. кредитного договору кредит використовується позичальником на поповнення оборотних коштів. При нецільовому використанні кредиту (його частини) позичальник сплачує банку штраф у розмірі 10% від суми кредиту (його частини), що використано не за цільовим призначенням.

Згідно з першим абзацом п. 3.4.1 в редакції додаткової угоди №12, позичальник сплачує банку проценти в розмірі 11,25% (одинадцять цілих двадцять п`ять сотих) річних на кредитні кошти, надані в гривні та 8,8% (вісім цілих вісім десятих) річних на кредит, наданий в доларах США.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту в останній робочий день поточного місяця. Проценти за кредитом нараховуються щомісячно на суму фактичної заборгованості за кредитом з дати її виникнення. Будь-який наступний період нарахування процентів в подальшому є період з першого по останній календарний день поточного місяця та до повного погашення заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів за користування кредитом використовується метод факт/факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту з « 01» (першого) по « 10» (десяте) число (включно) кожного наступного місяця, за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом перерахування з поточного рахунку на рахунок відкритий у ПАТ «Укрінбанк». У разі, якщо 10 (десяте) число місяця є святковим та/або неробочим днем, то Позичальник зобов`язаний сплатити суму нарахованих процентів в перший робочий день, який слідує за 10 (десятим) числом місяця (п.3.4.1. у редакції додаткової угоди №8).

Відповідно до п.3.5.1 у редакції додаткової угоди №10, граничним терміном повернення кредиту є 18.09.2015.

Відповідно до п.3.7. договору (в редакції додаткової угоди №14) забезпечення виконання зобов`язань позичальник за договором зокрема є:

- застава транспортних засобі, в кількості 14 одиниць, що належать майновому поручителю 1 ( ОСОБА_7 ), заставною вартістю 5023473 грн 00 коп.

Розпорядження (відчуження) Предметом застави можливе лише за письмовою згодою банку (п. 3.7.1. в редакції Додаткової угоди №14). Позичальник здійснює самостійно і за свій рахунок всі дії щодо отримання будь-яких дозволів для оформлення забезпечення кредиту, згідно з вимогами чинного законодавства України, а також для набрання чинності гарантійних документів. Кредит, наданий банком, також забезпечується всім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України.

Згідно з п. 7.1 договору сторони за невиконання (неналежне виконання) умов договору несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Позичальник зобов`язаний відшкодувати всі завдані банку збитки, в тому числі в усіх випадках своєчасного попередження банку про можливе невиконання позичальником зобов`язань за договором. На позичальника покладаються всі ризики від зміни обставин, що впливають на виконання договору, в т.ч. в разі зміни курсів іноземних валют по відношенню до гривні (п. 7.2. в редакції додаткової угоди №3).

У разі порушення строків сплати процентів за кредитом позичальник сплачує банку пеню за кожний день прострочення. Пеня нараховується на суму несплачених (несвоєчасно сплачених) процентів в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня (п. 7.3. договору).

Відповідно до п. 7.4. у разі порушення терміну повернення кредиту, в тому числі графіку зменшення ліміту кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню за кожний день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

У разі порушення строків сплати комісії за невикористання ліміту кредитної лінії, позичальник сплачує банку пеню за кожний день прострочення. Пеня нараховується на суму несплаченої (несвоєчасно сплаченої) комісії в у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня ( п.7.5. Договору).

Пеня, передбачена пунктами 7.3-7.5 договору, нараховується банком за весь час існування простроченої заборгованості (до моменту виконання простроченого зобов`язання). До розрахунку пені включається день виникнення прострочення зобов`язань і не включається день виконання зобов`язань (погашення заборгованості), із розрахунку кількості днів у році, яка обумовлена договором.

13.03.2015 між ПАТ «Український інноваційний банк» (далі - заставодержатель) та ОСОБА_7 (далі - заставодавець) було укладено договір застави №2 транспортних засобів (майнова порука) (далі - договір), відповідно до якого заставою забезпечуються вимоги заставодержателя, що випливають з кредитного договору №4982 про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії від « 20» вересня 2013 року, додаткової угоди №1 від 26.09.2013, додаткової угоди №2 від 07.11.2013, додаткової угоди №3 від 06.12.2013, додаткової угоди №4 від 16.01.2014, додаткової угоди №5 від 13.02.2014, додаткової угоди №6 від 20.03.2014, додаткової угоди №7 від 26.03.2014, додаткової угоди №8 від 15.04.2014, додаткової угоди №9 від 24.07.2014, додаткової угоди №10 від 18.09.2014, додаткової угоди №10/1 від 18.09.2014, додаткової угоди №11 від 05.02.2015, додаткової угоди №12 від 27.02.2015, враховуючи додаткову угоду №13 до нього від 13.03.2015, (далі по тексту - кредитний договір), укладених між заставодержателем та позичальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Оленерго», згідно з яким заставодержатель на визначених умовах надає, а позичальник зобов`язаний повернути в термін по « 18» вересня 2015 року включно кредит в розмірі 199000000,00 грн. або еквівалент в доларах США по курсу НБУ на дату видачі кредитних коштів, зі сплатою 11,25% річних в гривні, та 8,8 % річних в доларах США, а також банківські комісії, пеню та штрафи, інші платежі у розмірі і у випадках, передбачених кредитним договором. Договір також забезпечує всі можливі збитки, понесені заставодержателем. Заставою також забезпечуються вимоги щодо сплати позичальником інших платежів у розмірах та випадках, передбачених кредитними договорами, відшкодування заставодержателем/позичальником збитків, понесених у зв`язку з невиконанням (неналежним виконанням) ним зобов`язань за Кредитними договорами та цим договором, а також забезпечуються вимоги, зазначені у п.п. 3.1.5 Договору.

Відповідно до п.1.2. заставодавець передає в забезпечення виконання умов кредитних договорів та цього договору належні йому на праві власності транспортні засоби, а саме:

1. Автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 1840, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1997 року випуску, колір-сірий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 24.01.2009, дата реєстрації - 05.03.2014, заставною вартістю 369 109 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_3 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014.

2. Автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель ACTROS 1848, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1999 року випуску, колір-чорний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований Центр ДАІ 2201, дата першої реєстрації 27.03.2002, дата реєстрації - 23.09.2014, заставною вартістю 437539 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_6 , виданого органом Центр ДАІ 2201 23.09.2014.

3. Автомобіль марки RENAULT, модель MAGNUM 480, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2005 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , зареєстрований Центр ДАІ 6506, дата першої реєстрації 05.09.2012, дата реєстрації - 01.06.2014, заставною вартістю 407795 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_9 , виданого органом Центр ДАІ 6506 01.06.2014.

4. Автомобіль марки DAF, модель 95 XF 380, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2000 року випуску, колір-червоний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 03.10.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 301 511 грн, свідоцтво про

реєстрацію тз НОМЕР_12 виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014.

5. Автомобіль марки SCANIA, модель К143 Н, тип - загальний вантажний сідловий

тягач-Е, 1996 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 05.06.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 291 370 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_15 . виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014.

6. Автомобіль марки VOLVO, модель FH 42Т, тип - загальний вантажний сідловий

тягач-Е, 2000 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_17 , зареєстрований Центр ДАІ 3201, дата першої реєстрації 30.03.2013, дата реєстрації - 12.09.2014, заставною вартістю 337 202 грн., свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_18 , виданого органом Центр ДАІ 3201 12.09.2014.

7. Автомобіль марки МАЗ, модель 5337, тип - загальний вантажний цистерна, 1992

року випуску, колір-зелений, шасі (кузов, рама) НОМЕР_19 , реєстраційний номер

НОМЕР_20 , зареєстрований Центр ДАІ 3217, дата першої реєстрації 13.01.2001, дата реєстрації - 22.08.2014, заставною вартістю 76545 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_18 , виданого органом Центр ДАІ 3217 22.08.2014.

8. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - напівпричіп пр.

паливоцистерна-Е, 2005 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_21 , реєстраційний номер НОМЕР_22 , зареєстрований Центр ДАІ 5102, дата першої реєстрації 03.09.2010, дата реєстрації - 15.08.2014, заставною вартістю 324735 грн, свідоцтво про

реєстрацію тз НОМЕР_23 , виданого органом Центр ДАІ 5102 15.08.2014.

9. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - спеціальний причіп пр.

паливоцистерна-Е, 2005 року випуску, колір-оранжевий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_24 , реєстраційний номер НОМЕР_25 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 05.06.2012, дата реєстрації - 15.09.2014, заставною вартістю 324735 грн., свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_26 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.08.2014.

10. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - напівпричіп н/пр. паливоцистерна-Е, 2007 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_27 .

реєстраційний номер НОМЕР_28 , зареєстрований Центр ДАІ 5102, дата першої реєстрації 17.03.2010, дата реєстрації - 15.08.2014, заставною вартістю 383736 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_29 , виданого органом Центр ДАІ 5102 15.08.2014.

11. Напівпричіп марки ENERCО, модель NZ-305, тип - загальний напівпричіп н/пр

цистерна-Е, 1998 року випуску, колір-червоний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_30 , реєстраційний номер НОМЕР_31 , зареєстрований Центр ДАІ 8008, дата першої реєстрації 29.09.2009, дата реєстрації - 27.09.2014, заставною вартістю 494548 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_32 , виданого органом Центр ДАІ 8008 27.09.2014.

12. Напівпричіп марки MERCERON, модель М-343SМ, тип - загальний напівпричіп

н/пр. цистерна-Е, 1995 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_33 ,

реєстраційний номер НОМЕР_34 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 03.10.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 653112 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_35 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014.

13. Напівпричіп марки KASSNOHRER, модель SТВ 42-1024,

напівпричіп н/пр. паливоцистерна-Е, 1985 року випуску, колір-білий, НОМЕР_36 , реєстраційний номер НОМЕР_37 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата

першої реєстрації 24.01.2009, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 275085 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_38 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014.

14. Напівпричіп марки KOSCIAN модель CN22, тип - спеціальний напівпричіп н/пр-

паливоцистерна-Е, 1991 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_39

реєстраційний номер НОМЕР_40 , зареєстрований Центр ДАІ 8008, дата першої реєстрації 04.10.2007, дата реєстрації - 27.09.2014, заставною вартістю 346451 грн, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_41 , виданого органом Центр ДАІ 8008 27.09.2014.

Предмет застави/Майно знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, 131.

Згідно з Звітом про оцінку майна №24/15-1, складеним « 05» березня 2015 року ТОВ «Центр оцінки власності «ПАРЕТО» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №14164/13 від 18.01.2013 року, виданий Фондом державного майна України), ринкова вартість предмета застави на дату оцінки - 02 березня 2015 року, становить 5023473,00 грн, без ПДВ, а саме Предмет застави 1 - 369109,00 грн, Предмет застави 2 - 437539,00 грн, Предмет застави 3 - 407795,00 грн, Предмет застави 4 - 301511,00 грн, Предмет застави 5 - 291370,00 грн, Предмет застави 6 - 337202,00 грн, Предмет застави 7 - 76545,00 грн, Предмет застави 8 - 324735,00 грн, Предмет застави 9 - 324735,00 грн, Предмет застави 10 - 383736,00 грн, Предмет застави 11 - 494548,00 грн, Предмет застави 12 - 653112,00 грн, Предмет застави 13 - 275085, 00 грн, Предмет застави 14 - 346451,00 грн.

Передане у заставу майно є власністю заставодавця (п.2.1. договору застави).

Відповідно до п 2.2. передане у заставу майно за згодою сторін оцінене у 5023473,00 грн.

На строк дії кредитного договору та договору застави майно залишається у володінні та користуванні заставодавця (п. 2.5. Договору застави).

Наступні застави предмета застави без письмової згоди заставодержателя не дозволяються ( п. 2.7. договору застави).

На передачу майна застави заставодержателю отримано згоду дружини заставодавця, ОСОБА_10 , справжність підпису на якій засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О. « 13» березня 2015 року за реєстровим №303, яка передана нотаріусу для посвідчення договору застави (п. 2.9. Договору застави).

Згідно з п. 3.1.4. договору застави заставодержатель має право звернути стягнення на Майно:

- якщо у момент настання терміну виконання забезпеченого заставою зобов`язання воно не було виконане (частково або в повному обсязі);

- при виникненні у заставодержателя права вимагати дострокового виконання зобов`язання, забезпеченого заставою за цим Договором.

Заставодержатель має право у випадку невиконання чи неналежного виконання заставодавцем своїх зобов`язань за договором застави та/або позичальником за кредитним договором, задовольнити свої вимоги за рахунок майна у повному обсязі, враховуючи суму заборгованості за кредитом, проценти, пеню та інші платежі, витрати, пов`язані з примусовим стягненням боргу ( виконавчий збір, послуги нотаріуса тощо) (п.3.1.5. договору застави).

Відповідно до п. 4 договору застави у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні всі завдані у зв`язку з цим збитки. Заставодавець несе відповідальність за надання недостовірної інформації, що стосується майна, у розмірі повної вартості такого майна.

У разі невиконання чи неналежного виконання заставодавцем зобов`язань, передбачених кредитним договором та договором застави, заставодержатель має право задовольнити за рахунок майна свої вимоги у розмірі, визначеному кредитним договором та договором застави в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи відшкодування суми кредиту, процентів за кредитом, пені, штрафу, комісій, збитків, завданих простроченням виконання зобов`язань, витрат, пов`язаних із зверненням стягнення на майно, та його реалізацією (виконавчий збір, послуги нотаріуса тощо) ( п.6.1. договору застави).

Згідно з п.6.2. договору застави задоволення заставодержателем своїх вимог за рахунок майна та звернення стягнення на майно можливе будь-яким способом на розсуд заставодержателя:

6.2.1. на підставі рішення суду;

6.2.2. в позасудовому порядку.

Звернення стягнення на майно здійснюється будь - яким способом на розсуд заставодержателя, що не суперечить чинному законодавству України (за рішенням суду тощо). Реалізація майна, на яке звернено стягнення, провадиться будь - яким способом в порядку, встановленому чинним законодавством України. Початкова ціна майна для його продажу з публічних торгів встановлюється в розмірі ринкової вартості на дату реалізації, але не нижче вартості, що буде визначена, на підставі висновку незалежного експерта - суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. Сторони домовились, що суб`єкт оціночної діяльності визначається заставодержателем (п.п. 6.3-6.5 договору застави).

З приводу посилання відповідачів на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №925/698/16 від 10 грудня 2019 року, суд зазначає наступне.

В Ухвалі про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" від 03 червня 2020 року справа №3-88/2020(175/20), Конституційним Судом України зазначено, що постановою Великої Палати Верховного Суду у справі №925/698/16 від 10 грудня 2019 року скасовано рішення Господарського суду Черкаської області від 6 жовтня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 4 грудня 2017 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Таким чином, постанову Великої Палати Верховного Суду від 10 грудня 2019 року не можна вважати остаточним судовим рішенням у справі.

В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №922/2144/16 від 25 листопада 2020 року зазначено, що посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суду №925/698/16 від 10.12.2019 є безпідставним, оскільки зазначеною постановою справу №925/698/16 передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції, що не означає вирішення спору, а, отже, й остаточного формування правового висновку Верховного Суду у такій справі та в судових рішеннях з них.

Також суд звертає увагу, що відповідно до сталої практики Верховного Суду, обставини встановлені у справі №925/698/16 не мають преюдиційного значення для справи, яка розглядається господарським судом Луганської області з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до п. 6.33 постанови ВП ВС №48/340 від 02.07.2019 зазначено, що суд не врахував належним чином, що в іншій справі №137/7 суди не визнали за державою права власності на спірне майно. При цьому Господарський суд міста Києва, з рішенням якого погодився Вищий господарський суд України, дійшов правильного висновку про те, що рішення у справі № 137/7 не вважається преюдиційним з двох причин. По-перше, склад учасників справи № 137/7 та цієї справи не є тотожним. По-друге, преюдиційне значення мають лише встановлені судом обставини, а не правової їх оцінки.

В п. 47 постанови ВС №761/29966/16-ц від 18.12.2019 зазначено, що звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники судового процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

За таких обставин суд дійшов висновку, що посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №925/698/16 є безпідставним, оскільки направлення справи на новий розгляд свідчить про відсутність остаточного рішення та правового висновку, а обставини встановлені у справі не мають преюдиційного значення.

Відповідно до висновку викладеному у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у справі №826/14033/17 від 09.08.2019, ПАТ "Укрінком" є тією ж юридичною особою, яке довело свою ідентичність та безперервність юридичної особи, а зміна організаційно-правової форми не відбувалась, тому відсутній факт реорганізації юридичної особи, в ході якої згідно з ст. 27, 28 Закону України "Про банки і банківську діяльність" необхідне затвердження плану реорганізації та отримання дозволу від НБУ.

В даному випадку мало місце транслятивне (підсумоване) правонаслідування юридичної особи, враховуючи зміну назви, збереження ідентифікаційного коду юридичної особи та вступ у цивільний оборот нової, замість правопопередника зі збереженням обсягу правосуб`єктності в порядку правонаступництва.

Згідно з ст. 104 ЦКУ юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

В п. 50 постанови ВП ВС №914/3587/14 від 24.04.019 зазначено, що з аналізу зазначених положень убачається, що сама лише зміна найменування (типу) юридичної особи не означає її реорганізації, зокрема, перетворення, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма такої особи. Зміна типу акціонерного товариства з публічного на приватне (ПАТ "Львівобленерго" на ПрАТ "Львівобленерго") не є його реорганізацією. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Частиною 1 статті 10 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п. 6 положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року №118 інформаційний фонд Реєстру містить, зокрема, дані ідентифікаційні - ідентифікаційний код та найменування суб`єкта (п. 4), який зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним (п. 6).

Правонаступництво є перехід сукупності прав та обов`язків від одного суб`єкта правовідносин до іншого, в порядку та на умовах встановлених законом. Отже обов`язковою умовою правонаступництва, є наявність декількох окремих суб`єктів, дотримання процедури переходу прав та обов`язків встановленої законом, і як наслідок втрата прав та обов`язків однією особою, та набуття іншою.

В даному випадку відбулась зміна найменування юридичної особи, без зміни організаційно правової форми, що не є її реорганізацією та не є перетворенням. Оскільки код ЄДРПОУ є ідентифікуючою ознакою юридичною особи, яка залишається незмінною протягом усього часу його існування, суд дійшов висновку, що ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ПАТ "Укрінбанк" є однією юридичною особою. Крім того, відповідно до імперативних приписів статті 10 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості внесені до єдиного державного реєстру вважаються достовірними, та можуть бути використанні у спорі з третьою особою.

За таких обставин суд погоджується з твердженням відповідачів що ПАТ "Українська інноваційна компанія" не є правонаступником ПАТ "Укрінбанк", оскільки є однією юридичною особою з різними назвами.

У постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/8117/17 від 03 серпня 2018 зроблено висновок: 6.11 Ураховуючи зазначені положення законодавства, за установлених судами обставин про здійснення дій щодо реєстрації нової редакції статуту ПАТ "Укрінбанк", зміни назви на ПАТ "Укрінком", а в подальшому на ПАТ "Українська інноваційна компанія", зміни місцезнаходження товариства та видалення певних видів діяльності товариства на підставі рішень позачергових загальних зборів акціонерів, висновок судів попередніх інстанцій про правонаступництво ПАТ "Укрінком" і ПАТ "Українська інноваційна компанія" ПАТ "Укрінбанк" без дотримання відповідної процедури є помилковим і таким, що не відповідає положенням чинного законодавства. Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження переходу до ПАТ "Українська інноваційна компанія" прав та обов`язків саме банківської установи - ПАТ "Укрінбанк" згідно із законодавчо встановленою процедурою. Водночас залишення позивачем у цьому випадку ідентифікаційного коду юридичної особи (05839888), який було присвоєно ПАТ "Укрінбанк", суперечить наведеному вище.

В постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №826/11199/16 від 19.04.2019 зазначено, що з огляду на вищевикладені норми, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо того, що повноваження щодо повного та виняткового управління банком виникає у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб після прийняття Національним банком України рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та в подальшому - рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

В той же час, станом на дату виникнення спірних правовідносин вказані рішення Правління Національного банку України скасовані в судовому порядку, що, в свою чергу, відновлює повноваження органів управління банку.

Відтак, колегія суддів вважає обґрунтованою позицію судів попередніх інстанції щодо наявності у органів управління банку права приймати рішення про зміну найменування, місцезнаходження, керівника, затвердження нової редакції Статуту тощо.

Предметом спору у справі №910/8117/17 було стягнення заборгованості, тоді як у справі №826/11199/16 позов було заявлено Фондом гарантування вкладів фізичних осіб про скасування державної реєстрації змін до установчих документів.

Суд враховує те, що правовий висновок у справі №826/11199/16 було сформовано пізніше, та враховує те, що саме у зазначеній справі до предмету доказування входили обставини на підтвердження або спростування законності проведення реєстраційних дій, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, та знайшли своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 ЦК України). Глава 7 ЦК України містить загальні положення про юридичну особу.

Відповідно до статті 91 "Цивільна правоздатність юридичної особи" ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи може бути обмежена лише за рішенням суду. Юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії). Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 "Цивільна дієздатність юридичної особи" ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Спеціальна правоздатність юридичних осіб (частина третя статті 91 ЦК України) встановлюється для юридичних осіб, які здійснюють окремі види діяльності, для здійснення яких законом передбачено отримання спеціального дозволу (ліцензії).

Правосуб`єктність юридичної особи та спеціальна правосуб`єктність, не є тотожними поняттями, а відрізняються умовами та моментом набуття, обсягом юридичних можливостей, та умовами припинення.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" ліцензуванню, зокрема, підлягає банківська діяльність, діяльність з надання фінансових послуг та інша діяльність, ліцензування якої здійснює НБУ відповідно до закону.

Таким чином право на надання банківських або інших фінансових послуг, юридична особа набуває після отримання відповідної ліцензії.

В свою чергу підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені статтею 11 Цивільного кодексу України, однією з яких є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Судом встановлено що 20.09.2013 між ПАТ "Український інноваційний банк", яке в подальшому перейменовано на ПАТ "Українська інноваційна компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оленерго" було укладено кредитний договір №4982, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на умовах мультивалютної відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 199000000 грн 00 коп. до 18.09.2015.

В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 13.03.2015 між ПАТ "Український інноваційний банк", яке в подальшому перейменовано на ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ОСОБА_7 було укладено договір застави №2, відповідно до якого відповідачем було передано в заставу рухоме майно (автотранспортні засоби).

Постановою Правління Національного Банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку" №180 від 22.03.2016 року було прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/5325/16 від 29.04.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016, визнано протиправною та скасовано постанову НБУ № 180 від 22.03.2016.

Станом на момент розгляду справи доказів повернення банківської ліцензії позивачу, та відновлення банківської діяльності - суду надано не було.

Отже станом на момент укладення договорів (20.09.2013) у позивача існувала банківська ліцензія, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Оскільки 22.03.2016 Постановою Правління НБУ № 180 було відкликано банківську ліцензію, яка в подальшому хоча і була визнана протиправною та скасованою, обсяг цивільних прав та обов`язків юридичної особи змінився, адже саме з цієї дати відповідач втратив право здійснювати банківську діяльність.

В свою чергу зобов`язання між позивачем та відповідачем виникли на підставі укладеного договору від 20.09.2013, в той час коли позивач мав статус банківської установи. Втрата банківської ліцензії позбавляє кредитора в подальшому здійснювати банківську діяльність, але не припиняє набутих прав та обов`язків. Так само втрата банківської ліцензії позивачем, не звільняє відповідачів від обов`язку належного виконання взятих не себе договірних зобов`язань.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Нормами чинного законодавства та договору, не передбачено такої підстави припинення існуючих зобов`язань, як відкликання банківської ліцензії, або внесення змін до статуту юридичної особи.

Враховуючи вищевикладене, оскільки ПАТ "Укрінбанк" та ПАТ "Українська інноваційна компанія" є однією юридичною особою, зобов`язання які виникли на підставі кредитної угоди та договору застави належним чином виконані не були, та не були припинені, господарський суд Луганської області дійшов висновку, що саме позивачу належить право вимоги за кредитним договором та право на звернення стягнення на предмет застави за договором застави.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.3 ст.346 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частиною 2 ст.10561 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно зі статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із частиною першою статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до статті 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку з пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до приписів ч.ч. 1-2 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права що складають предмет застави переходять у власність іншої особи.

Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна (частина третя статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року у справі №522/11377/13-ц (провадження № 61-464св17) зазначено, що «системний аналіз частини третьої статті 9, частини першої статті 10 Закону України«Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дозволяє зробити висновок, що у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивач може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу був відсутній відповідний запис в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави без припинення обтяжень, не припиняє заставу а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи».

Системний аналіз положень частини першої ст. 27 Закону України "Про заставу" та частини третьої статті 9 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" дає підстави для висновку про те, що реалізація майна що є предметом застави, без припинення обтяження, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, тобто, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст.ст. 25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Відповідно до приписів статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 86 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Київської області від 04.08.2016 у справі №911/343/16 визнані грошові вимоги ПАТ "Укрінбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оленерго" в розмірі 205650374 грн 58 коп., з яких 162789225,26 грн. заборгованість по кредиту; 11205691,67- грн заборгованість по відсотках за користування кредитом, які нараховані за період з 20.09.2013 по 21.02.2016 з врахуванням їх часткової сплати боржником; 30371334,37 грн.- пеня за порушення строків сплати кредиту, яку нараховано за період з 21.09.2015 по 21.02.2016; 1284123,28 грн - пеня за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом, яку нараховано за період з 11.09.2015 по 21.02.2016.

При цьому, при розгляді справи №911/343/16, Господарським судом Київської області встановлено, що ПАТ «Укрінбанк» належними та допустимими доказами довів факт неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором №4982 від 20.09.2013 та, відповідно, наявність у боржника перед банком заборгованості за договором на загальну суму 205650374,58 грн, яка зокрема підтверджена випискою по рахунку ТОВ "Оленерго" № НОМЕР_46 за період з 19.09.2013 по 21.02.2016 щодо виконання ПAT «Укрінбанк» зобов`язань за кредитним договором щодо надання боржнику грошових коштів.

Також судом встановлено що в забезпечення виконання основного зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору №4982 від 20.09.2013, між ПАТ "Український інноваційний банк" (заставодержатель за договором) та ОСОБА_7 (заставодавцем за договором) 13.03.2015 був укладений договір застави №2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., та зареєстрованого в реєстрі за №305.

В той же час, судом встановлено, що відповідно до листа Регіонального сервісного центру МВС в Київській області №31/10-1733 від 12.04.2018 транспортні засоби, що були передані в заставу зареєстровані за наступними особами:

1. Автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 1840, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1997 року випуску, колір-сірий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 24.01.2009, дата реєстрації - 05.03.2014, заставною вартістю 369109 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_3 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014 - зареєстрований за 07.05.2016, реєстраційний номер НОМЕР_42 , власник ОСОБА_3 .

2. Автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель ACTROS 1848, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1999 року випуску, колір-чорний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований Центр ДАІ 2201, дата першої реєстрації 27.03.2002, дата реєстрації - 23.09.2014, заставною вартістю 437539 грн., свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_6 , виданого органом Центр ДАІ 2201 23.09.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_5 , власник ОСОБА_1 .

3. Автомобіль марки RENAULT, модель MAGNUM 480, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2005 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , зареєстрований Центр ДАІ 6506, дата першої реєстрації 05.09.2012, дата реєстрації - 01.06.2014, заставною вартістю 407795 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_9 , виданого органом Центр ДАІ 6506 01.06.2014 р. - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_11 , власник ОСОБА_1 .

4. Автомобіль марки DAF, модель 95 XF 380, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2000 року випуску, колір-червоний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 03.10.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 301 511 грн, свідоцтво про

реєстрацію тз НОМЕР_12 . виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014 - знятий з обліку для реєстрації з ОСОБА_1 14.06.2016.

5. Автомобіль марки SCANIA, модель К143 Н, тип - загальний вантажний сідловий

тягач-Е, 1996 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 05.06.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 291370 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_15 . виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014.

6. Автомобіль марки VOLVO, модель FH 42Т, тип - загальний вантажний сідловий

тягач-Е, 2000 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_17 , зареєстрований Центр ДАІ 3201, дата першої реєстрації 30.03.2013, дата реєстрації - 12.09.2014, заставною вартістю 337202 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_18 , виданого органом Центр ДАІ 3201 12.09.2014 - зареєстрований 10.09.2016, реєстраційний номер НОМЕР_17 , власник ОСОБА_1 .

7. Автомобіль марки МАЗ, модель 5337, тип - загальний вантажний цистерна, 1992

року випуску, колір-зелений, шасі (кузов, рама) НОМЕР_19 , реєстраційний номер

НОМЕР_20 , зареєстрований Центр ДАІ 3217, дата першої реєстрації 13.01.2001, дата реєстрації - 22.08.2014, заставною вартістю 76 545 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_18 , виданого органом Центр ДАІ 3217 22.08.2014 - знято з обліку для реалізації з ОСОБА_7 19.01.2016.

8. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - напівпричіп пр.паливоцистерна-Е, 2005 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_21 , реєстраційний номер НОМЕР_22 , зареєстрований Центр ДАІ 5102, дата першої реєстрації 03.09.2010, дата реєстрації - 15.08.2014, заставною вартістю 324735 грн, свідоцтво про

реєстрацію тз НОМЕР_23 , виданого органом Центр ДАІ 5102 15.08.2014 - зареєстрований 21.12.2016, реєстраційний номер НОМЕР_43 , власник ОСОБА_5 .

9. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - спеціальний причіп пр.

паливоцистерна-Е, 2005 року випуску, колір-оранжевий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_24 , реєстраційний номер НОМЕР_25 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 05.06.2012, дата реєстрації - 15.09.2014, заставною вартістю 324735 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_26 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.08.2014 - зареєсттрований 03.03.2016, реєстраційний номер НОМЕР_44 , власник ОСОБА_2 .

10. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - напівпричіп н/пр. паливоцистерна-Е, 2007 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_27 .

реєстраційний номер НОМЕР_28 , зареєстрований Центр ДАІ 5102, дата першої реєстрації 17.03.2010, дата реєстрації - 15.08.2014, заставною вартістю 383736 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_29 , виданого органом Центр ДАІ 5102 15.08.2014 - зареєстрований 03.02.2016, реєстраційний номер НОМЕР_28 , власник ОСОБА_6 .

11. Напівпричіп марки ENERCО, модель NZ-305, тип - загальний напівпричіп н/пр

цистерна-Е, 1998 року випуску, колір-червоний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_30 , реєстраційний номер НОМЕР_31 , зареєстрований Центр ДАІ 8008, дата першої реєстрації 29.09.2009, дата реєстрації - 27.09.2014, заставною вартістю 494548 грн., свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_32 , виданого органом Центр ДАІ 8008 27.09.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_31 , власник ОСОБА_1 .

12. Напівпричіп марки MERCERON, модель М-343SМ, тип - загальний напівпричіп

н/пр. цистерна-Е, 1995 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_33 , реєстраційний номер НОМЕР_34 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 03.10.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 653112 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_35 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_34 , власник ОСОБА_1 .

13. Напівпричіп марки KASSNOHRER, модель SТВ 42-1024, напівпричіп н/пр. паливоцистерна-Е, 1985 року випуску, колір-білий, НОМЕР_36 , реєстраційний номер НОМЕР_37 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 24.01.2009, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 275085 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_38 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_37 , власник ОСОБА_1 .

14. Напівпричіп марки KOSCIAN модель CN22, тип - спеціальний напівпричіп н/пр-паливоцистерна-Е, 1991 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_39 реєстраційний номер НОМЕР_40 , зареєстрований Центр ДАІ 8008, дата першої реєстрації 04.10.2007, дата реєстрації - 27.09.2014, заставною вартістю 346451 грн, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_41 , виданого органом Центр ДАІ 8008 27.09.2014 - зареєстрований 15.09.2016, реєстраційний номер НОМЕР_45 , власник ОСОБА_4 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №63457863 від 02.12.2019, державним реєстратором Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України державним реєстратором Біленька Є.В., за погодженням з обтяжувачем 13.03.2015 зареєстровано обтяження рухомого майна на підставі договору застави №2 від 13.03.2015, укладеного між ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ОСОБА_7 . Отже, станом на момент звернення ПАТ "Українська інноваційна компанія" до суду з даним позовом (02.12.2019) застава транспортних засобів зберегла свою чинність при переході права власності на предмет застави до інших осіб.

За таких обставин, реалізація майна, що є предметом застави без попередньої письмової згоди заставодержателя, не припиняє заставу яка зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, а тому у зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором, позивач, відповідно до статті 589 Цивільного кодексу України, статей 19, 20 Закону України «Про заставу», набув право звернення стягнення на предмет застави автотранспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Оленерго" свій обов`язок щодо повернення кредиту не виконало, та враховуючи, те що між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія") та ОСОБА_7 , в забезпечення виконання основного зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору №4982 від 20.09.2013, було укладено 13.03.2015 договір застави №2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрований в реєстрі за №305, суд дійшов висновку, що позовна вимога про звернення стягнення на предмет застави, є законною та обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

Щодо пропуску позивачем строку позовної давності судом зазначено наступне.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно частин першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до приписів ст. Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Судом встановлено, що умовами укладеного кредитного договорі між ПАТ "Українська інноваційна компанія" та ТОВ "Оленерго" встановлено, що кінцевим терміном повернення позичальником кредиту є 18.09.2015. Відтак, починаючи з 19.09.2015, позичальник мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути заборгованість за договором.

23.06.2018 Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго» ОСОБА_11 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Оленерго», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідація Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» Міхно Сергій Семенович про звернення стягнення на предмет застави за кредитним договором №4982 від 20.03.2013.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 11.07.2018 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі №756/8357/18.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2019 закрито провадження в справі №756/8357/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго» ОСОБА_11 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Оленерго», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідація Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» Міхно Сергій Семенович про звернення стягнення на предмет застави та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оленерго», ОСОБА_11 , ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном в частині первісних позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Оленерго» ОСОБА_11 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Оленерго», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідація Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» Міхно Сергій Семенович про звернення стягнення на предмет застави.

Цією ж ухвалою суду, повідомлено Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» про те, що розгляд справи відноситься до юрисдикції господарських судів, оскільки договір застави №2 від 13.03.2015 укладався на забезпечення виконання договору між двома юридичними особами, тобто має місце спір щодо виконання договору, укладеного між двома юридичними особами, то незалежно від суб`єктного складу, справа про звернення стягнення на предмет застави повинна розглядатися у суді господарської юрисдикції.

03.12.2019 Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" (відповідно до відбитку поштового штампу на конверті) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оленерго" про звернення стягнення на предмет застави за кредитним договором №4982 від 20.03.2013.

За змістом ч.2 ст. 264 ЦК України переривання перебігу позовної давності шляхом пред`явлення позову матиме місце у разі не будь - якого подання позову, а лише з додержанням вимог процесуального закону, тобто звернення до суду з позовом з порушенням правил підсудності не перериває позовну давність. Натомість, позов ПАТ "Українська інноваційна компанія" був повернутий позивачеві для подання до належного суду, про що була постановлена ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 28.03.2019 у справі №756/8357/18.

Судом приймається до уваги, що справа №756/8357/18 знаходилась в провадженні Оболонського районного суду м. Києва тривалий час (ухвала про відкриття провадження у справі від 11.07.2018 та ухвала про закриття провадження у справі від 28.03.2019), внаслідок чого, позивач мав обґрунтовані сподівання щодо вирішення справи по суті.

Звернення позивача до Оболонського районного суду м. Києва у червні 2018 не перервало позовну давність, однак свідчило, що позивач намагався своєчасно захистити порушене право. Після закриття провадження у справі №756/8357/18 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва, тобто у розумний строк і без виправданих зволікань, звернувся до суду з належно оформленим позовом.

За таких обставин, дії позивача у спірних правовідносинах ґрунтувалися на законі та умовах договорів, а подаючи позов до суду у справі №910/17168/19 позивач добросовісно помилявся щодо звернення у межах позовної давності, господарський суд дійшов висновку про поважність причини пропуску ПАТ "Українська інноваційна компанія" строку позовної давності.

Оскільки, господарський суд дійшов висновку про поважність причини пропуску позивачем строку позовної давності, у задоволенні заяви ОСОБА_4 про застосування судом позовної давності, заяви ОСОБА_7 про застосування судом позовної давності та заяви ОСОБА_1 про застосування судома позовної давності слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 75, 76, 77, 79, 86, 129, 232-233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оленерго", про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити повністю.

2. Звернути стягнення на предмет застави за договором застави №2 від 13.03.2015, укладений між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" та ОСОБА_7 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрованим в реєстрі за №305, в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Оленерго" за кредитним договором №4982 від 20.09.2013 перед Публічним акціонерним товариством "Українська інноваційна компанія" в загальній сумі 6000000 грн 00 коп., на наступне рухоме майно:

1. Автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель 1840, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1997 року випуску, колір-сірий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 24.01.2009, дата реєстрації - 05.03.2014, заставною вартістю 369109 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_3 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014 - зареєстрований за 07.05.2016, реєстраційний номер НОМЕР_42 , власник ОСОБА_3 .

2. Автомобіль марки MERCEDES-BENZ, модель ACTROS 1848, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 1999 року випуску, колір-чорний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований Центр ДАІ 2201, дата першої реєстрації 27.03.2002, дата реєстрації - 23.09.2014, заставною вартістю 437539 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_6 , виданого органом Центр ДАІ 2201 23.09.2014. - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_5 , власник ОСОБА_1 .

3. Автомобіль марки RENAULT, модель MAGNUM 480, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2005 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , зареєстрований Центр ДАІ 6506, дата першої реєстрації 05.09.2012, дата реєстрації - 01.06.2014, заставною вартістю 407795 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_9 , виданого органом Центр ДАІ 6506 01.06.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_11 , власник ОСОБА_1 .

4. Автомобіль марки DAF, модель 95 XF 380, тип - загальний вантажний сідловий тягач-Е, 2000 року випуску, колір-червоний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 03.10.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 301511 грн, свідоцтво про

реєстрацію тз НОМЕР_12 . виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014 - знятий з обліку для реєстрації з ОСОБА_1 14.06.2016.

5. Автомобіль марки SCANIA, модель К143 Н, тип - загальний вантажний сідловий

тягач-Е, 1996 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 05.06.2012, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 291370 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_15 . виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014.

6. Автомобіль марки VOLVO, модель FH 42Т, тип - загальний вантажний сідловий

тягач-Е, 2000 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_16 , реєстраційний номер НОМЕР_17 , зареєстрований Центр ДАІ 3201, дата першої реєстрації 30.03.2013, дата реєстрації - 12.09.2014, заставною вартістю 337 202 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_18 , виданого органом Центр ДАІ 3201 12.09.2014 - зареєстрований 10.09.2016, реєстраційний номер НОМЕР_17 , власник ОСОБА_1 .

7. Автомобіль марки МАЗ, модель 5337, тип - загальний вантажний цистерна, 1992

року випуску, колір-зелений, шасі (кузов, рама) НОМЕР_19 , реєстраційний номер

НОМЕР_20 , зареєстрований Центр ДАІ 3217, дата першої реєстрації 13.01.2001, дата реєстрації - 22.08.2014, заставною вартістю 76 545 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_18 , виданого органом Центр ДАІ 3217 22.08.2014 - знято з обліку для реалізації з ОСОБА_7 19.01.2016.

8. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - напівпричіп пр. паливоцистерна-Е, 2005 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_21 , реєстраційний номер НОМЕР_22 , зареєстрований Центр ДАІ 5102, дата першої реєстрації 03.09.2010, дата реєстрації - 15.08.2014, заставною вартістю 324735 грн, свідоцтво про

реєстрацію тз НОМЕР_23 , виданого органом Центр ДАІ 5102 15.08.2014 - зареєстрований 21.12.2016, реєстраційний номер НОМЕР_43 , власник ОСОБА_5 .

9. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - спеціальний причіп пр.

паливоцистерна-Е, 2005 року випуску, колір-оранжевий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_24 , реєстраційний номер НОМЕР_25 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 05.06.2012, дата реєстрації - 15.09.2014, заставною вартістю 324735 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_26 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.08.2014 - зареєсттрований 03.03.2016, реєстраційний номер НОМЕР_44 , власник ОСОБА_2 .

10. Напівпричіп марки ППЦ, модель 30-01-64229, тип - напівпричіп н/пр. паливоцистерна-Е, 2007 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_27 .

реєстраційний номер НОМЕР_28 , зареєстрований Центр ДАІ 5102, дата першої реєстрації 17.03.2010, дата реєстрації - 15.08.2014, заставною вартістю 383736 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_29 , виданого органом Центр ДАІ 5102 15.08.2014 - зареєстрований 03.02.2016, реєстраційний номер НОМЕР_28 , власник ОСОБА_6 .

11. Напівпричіп марки ENERCО, модель NZ-305, тип - загальний напівпричіп н/пр

цистерна-Е, 1998 року випуску, колір-червоний, шасі (кузов, рама) НОМЕР_30 , реєстраційний номер НОМЕР_31 , зареєстрований Центр ДАІ 8008, дата першої реєстрації 29.09.2009, дата реєстрації - 27.09.2014, заставною вартістю 494548 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_32 , виданого органом Центр ДАІ 8008 27.09.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_31 , власник ОСОБА_1 .

12. Напівпричіп марки MERCERON, модель М-343SМ, тип - загальний напівпричіп

н/пр. цистерна-Е, 1995 року випуску, колір-білий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_33 ,

реєстраційний номер НОМЕР_34 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата першої реєстрації 03.10.2012 р., дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 653112 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_35 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_34 , власник ОСОБА_1 .

13. Напівпричіп марки KASSNOHRER, модель SТВ 42-1024, напівпричіп н/пр. паливоцистерна-Е, 1985 року випуску, колір-білий, НОМЕР_36 , реєстраційний номер НОМЕР_37 , зареєстрований Центр ДАІ 3216, дата

першої реєстрації 24.01.2009, дата реєстрації - 05.09.2014, заставною вартістю 275085 грн, свідоцтво про реєстрацію тз НОМЕР_38 , виданого органом Центр ДАІ 3216 05.09.2014 - зареєстрований 10.09.2015, реєстраційний номер НОМЕР_37 , власник ОСОБА_1 .

14. Напівпричіп марки KOSCIAN модель CN22, тип - спеціальний напівпричіп н/пр-

паливоцистерна-Е, 1991 року випуску, колір-синій, шасі (кузов, рама) НОМЕР_39

реєстраційний номер НОМЕР_40 , зареєстрований Центр ДАІ 8008, дата першої реєстрації 04.10.2007, дата реєстрації - 27.09.2014, заставною вартістю 346451 грн, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_41 , виданого органом Центр ДАІ 8008 27.09.2014 р. - зареєстрований 15.09.2016, реєстраційний номер НОМЕР_45 , власник ОСОБА_4 .

Встановити спосіб реалізації предмета застави шляхом продажу на прилюдних торгах із визначеннями вартості майна у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" витрати зі сплати судового збору в розмірі 12857 грн 14 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" витрати зі сплати судового збору в розмірі 12857 грн 14 коп.

5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" витрати зі сплати судового збору в розмірі 12857 грн 14 коп.

6. Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" витрати зі сплати судового збору в розмірі 12857 грн 14 коп.

7. Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" витрати зі сплати судового збору в розмірі 12857 грн 14 коп.

8. Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" витрати зі сплати судового збору в розмірі 12857 грн 14 коп.

9. Стягнути з ОСОБА_7 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" витрати зі сплати судового збору в розмірі 12857 грн 14 коп.

10. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404. ідентифікаційний номер 05839888)

Відповідач -1 ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_47 );

Відповідач -2 ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_48 );

Відповідач -3 ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_49 );

Відповідач -4 ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_50 );

Відповідач -5 ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_51 );

Відповідач -6 ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_52 );

Відповідач -7 ОСОБА_7 (місце проживання: АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_53 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оленерго" (місцезнаходження: вул. Велика Кільцева, буд. 4-Б, с. Петропавлівська Борщагівка, Київська область, 08130, ідентифікаційний номер 38749914)

Повний текст рішення складено та підписано 23.02.2021.

Суддя С. В. Масловський