УХВАЛА

22 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 922/519/20

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Зуєв В.А.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Докар"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2021

та рішення Господарського суду Харківської області від 27.10.2020

за позовом Харківської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Докар"

про стягнення 3 947 096,28 грн,

ВСТАНОВИВ:

11.02.2021 електронною поштою на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Докар" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 (повний текст складено 01.02.2021) та рішення Господарського суду Харківської області від 27.10.2020 у справі № 922/519/20.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Суд вирішив залишити зазначену скаргу без руху, виходячи з наступного.

Згідно з частиною другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним.

Отже, системний аналіз наведених положень Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку з посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Як вбачається з касаційної скарги, заявник в якості обґрунтування наявності підстав для касаційного оскарження рішень господарських судів попередніх інстанцій зазначає пункти 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, ним наведено підстави касаційного оскарження судових рішень відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, посилаючись на пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України в якості підстав для подання касаційної скарги, скаржником не наведено конкретної норми права щодо застосування якої, на його думку, відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній.

Оскільки у касаційні скарзі скаржником не зазначено підстави (підстав) її подання відповідно до змісту вимог статті 287 Господарського процесуального кодексу України, то згідно з частиною другою статті 292 цього кодексу зазначена скарга підлягає залишенню без руху.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду необхідно сплатити 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У 2020 році Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 3 947 096,28 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.10.2020 позов задоволено частково, cтягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Докар" на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 1 102 128,00 грн, в решті позову - відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 скасовано вказане рішення та прийняте нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Докар" на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 3 745 235,88 грн.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Докар" просить Суд скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 і рішення Господарського суду Харківської області від 27.10.2020 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Харківській міській раді про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 3 947 096,28 грн відмовити.

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Таким чином, оскільки, заявник оскаржує вказані рішення господарських судів попередніх інстанцій в частині задоволення, то за подання касаційної скарги заявнику необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 112 357,08 грн (3 745 235,88 грн * 1,5 % * 200%).

Однак, на підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги заявником подано платіжне доручення № 2403 від 08.02.2021 на суму 112 350,14 грн.

Виходячи із положень частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "Докар" необхідно:

1. Уточнити підставу подання цієї скарги, відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме навести відповідну норму права щодо якої, на думку заявника, відсутній висновок Верховного Суду щодо її застосування у подібних правовідносинах;

2. Надати докази, що підтверджують доплату судового збору у розмірі 6,94 грн, що складає різницю між сумою, яку необхідно було сплатити при поданні касаційної скарги (112 357,08 грн) та сумою судового збору, сплата якої підтверджується наданою квитанцією (112 350,14 грн), за наведеними нижче реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007

Код банку отримувача (МФО): 899998

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Керуючись статтями 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Докар" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 та рішення Господарського суду Харківської області від 27.10.2020 у справі № 922/519/20 залишити без руху до 24.03.2021, при цьому строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Зуєв