ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.02.2021 Справа № 914/3244/20
За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ,
про: ухвалення додаткового рішення
у справі №914/3244/20
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС», м. Київ,
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+», м. Львів,
Суддя І.Б.Козак
при секретарі Ю.Пришляк
Від заявника (позивача): не з`явився,
Від відповідача: М.А.Мельник адвокат.
На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» про стягнення 11 390,49 грн.
Ухвалою суду від 26.01.2021р. закрито провадження у цій справі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВІОН+» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» 2 102,00 грн. судового збору.
02.02.2021р. представником позивача до Господарського суду Львівської області подано заяву про вирішення питання стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу на суму 5425,14 грн. Ухвалою суду від 03.02.2021 питання про стягнення судових витрат на правову допомогу призначено на 16.02.2021р. на 12:30 год.
Позиція позивача (заявника)
У судове засідання 16.02.2021р. представник позивача не з`явився. Вимоги за заявою обґрунтовуються тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» понесло витрати на правову допомогу у цій справі в розмірі 5425,14 грн, які просить стягнути з відповідача.
Позиція відповідача.
Відповідач у судове засідання 16.02.2021р. з`явився, заперечив проти задоволенні цієї заяви з таких міркувань:
· Договір про правову допомогу не був поданий позивачем вчасно разом з позовною заявою;
· Відповідач в повному обсязі добровільно сплатив суму боргу, інфляційні втрати та 3% річних ще до початку розгляду цієї справи;
· Сума витрат на правову допомогу значно завищена та складає більш ніж половину суми заборгованості відповідача перед позивачем у цій справі.
Враховуючи всі наведені доводи, просить відмовити позивачу у задоволенні цієї заяви повністю.
Оцінка суду.
Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
За змістом ст. 244 ГПК України додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.123 ГПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу позивач надав суду:
1 - договір надання адвокатських послуг (правової допомоги) №30-11-2020/2 від 30.11.2020р.
2 Акт прийому-передачі документів від 30.11.2020р.
3- Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 29.01.2021р. на загальну суму 5 425,14 грн.
3- Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009р.
4 Довіреністю від 07.08.2020р.
У позовній заяві позивачем зазначено про те, що орієнтовний розрахунок суми правової допомоги буде остаточно вирішено після прийняття рішення у цій справі, при цьому вартість однієї години роботи адвоката складає до 600,00 грн, участь в одному судовому засіданні становить 800-1200 грн , а загальний розмір гонорару не перевищуватиме 7-12% від ціни позову.
У п.3.1 договору №30-11-2020/2 сторони договору погодили, що вартість виконання робіт за цим договором визначається в актах здачі-приймання щодо надання адвокатських послуг, виходячи з того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 400,00 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до п.1.1. договору.
Окремо сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить:
- ознайомлення з матеріалами справи, отриманими в суді - 800,00 грн;
- судові засідання 800,00-1200,00 грн/судове засідання у суді відповідної судової інстанції;
- побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду, інші види правової допомоги у межах судового розгляду із розрахунку 400,00 грн/год.
- витрати (квитки, добові тощо) згідно підтверджуючих документів.
За змістом статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Станом на дату винесення додаткового рішення клієнтом (ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс») не сплачено адвокату Грищенку О.М. вартість гонорару.
Відповідно до ч.ч.4-6 ст.126 ГПКрозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
· 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
· 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
· 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
· 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав.
Суд також враховує позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену в постанові від 03.10.19р. у справі № 922/445/19, про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість лише щодо розподілу витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.
Використовуючи свої дискреційні повноваження, беручи до уваги заперечення відповідача щодо розрахунку понесених витрат позивача, добровільну сплату суми боргу відповідачем 20.01.2021р., застосовуючи принцип співмірності у визначенні розміру витрат на правову допомогу, керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про винесення додаткового рішення у цій справі задовольнити частково.
3. В задоволенні решти вимог за заявою відмовити.
4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 19.02.2021р.
Суддя І.Б. Козак