ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про відкриття провадження

у справі про неплатоспроможність

22 лютого 2021 року м. Тернопільсправа № 921/24/21
Господарський суд Тернопільської області

Суддя Хома С.О.,

Розглянувши матеріали за Заявою № без номера від 20.01.2021 (вх.№29 від 22.01.2021)

Боржника: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

(представник: адвокат Славний Євген, адреса для листування: 03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 7, корп.3) .

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства)

Без виклику повноважних представників сторін.

ВСТАНОВИВ.

22.01.2021 через канцелярію суду надійшла Заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність № без номера від 20.01.2021 (вх. №29) від боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 26.01.2021 Заяву № без номера від 20.01.2021 (вх. №29) боржника ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху.

Ухвалу суду боржник отримав 08.02.2021 про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №469.

15.02.2021 через канцелярію суду від представника боржника до матеріалів справи №921/24/21 надійшло Клопотання № без номера від 09.02.2021 (вх. №1299) про усунення недоліків на вимогу ухвали Господарського суду Тернопільської області №921/24/21 від 26.01.2021.

Суд, перевіривши подане Клопотання та додані до нього документи, встановив, що боржником повністю не усунуто недоліки позовної заяви, які визначені в ухвалі суду від 26.01.2021.

Як вбачається із Заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи і додатків до неї заявником до заяви не надано докази сплати судового збору, натомість у Заяві зазначено, що боржник інших витрат окрім авансування винагороди арбітражного керуючого не планує понести.

В Клопотанні № без номера від 09.02.2021 (вх. №1299) про усунення недоліків на вимогу ухвали Господарського суду Тернопільської області №921/24/21 від 26.01.2021. посилається на ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, якою не передбачено, що боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подаються докази сплати судового збору. Отже, звертаючись із заявою про відкриття справи про банкрутство, боржник не має сплачувати судовий збір.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства в переліку документів, що додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, відсутній доказ сплати судового збору.

Разом з тим, згідно положень Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір" не будь-яка заява підлягає оплаті судовим збором.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В частині 2 статті 3 Закону України "Про судовий збір" наведений перелік заяв, за подання яких не справляється судовий збір, в якому відсутнє посилання на заяву фізичної особи про визнання її неплатоспроможною.

Також, частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно ч. 2 ст.8 Закону, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, відстрочення, розстрочення,звільнення чи зменшення від сплати судового збору може мати місце лише за наявності вищезазначених умов (та за умови подання відповідного клопотання).

До того ж, вказаною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення або звільнення від сплати судового збору.

Суд наголошує, що боржник не відноситься до жодної категорії осіб, визначених у ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", які мають такі пільги, а також, що дана справа не стосується захисту соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; розмір судового збору не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік (в декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020 рік, яка додана ОСОБА_1 до Заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, вказано суму одержаного (нарахованого)доходу за рік - 576 000 грн.). Жодних доказів на підтвердження протилежного, боржник - ОСОБА_1 суду не подав.

Представник боржника в Своєму Клопотанні також посилається на висновки Касаційного господарського суду в складі Верхового Суду викладені в постанові №910/726/20 від 19.11.2020, а саме, що Колегія суддів касаційного суду погоджується з правильністю таких висновків апеляційного суду з огляду на те, що законодавцем обрано спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому, Законом України «Про судовий збір» не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Зазначене обґрунтовує виконання державною свого позитивного обов`язку забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство у спосіб не встановлення для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає гарантіям на оплату праці відповідно до частин другої, шостої статті 43 Конституції України.»

Боржник зазначає, що в вищезазначеному рішенні Верховного Суду, було зроблено висновок колегією суддів щодо доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя, шляхом сплати лише авансування винагороди арбітражного керуючого. Вимагати сплату судового збору, суперечить природі інституту процедури неплатоспроможності фізичної особи.

Боржник наголошує, що відповідно ч.5 та ч.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Проте, судом встановлено, що відповідно до постанови Верховного Суду по справі №910/726/20, на яку посилається боржник, а саме пунктом 43 даної постанови передбачено, що доводи касаційної скарги про те, залишення заяви без руху з подальшим її поверненням без розгляду у зв`язку з не усуненням недоліків, порушує право скаржниці на справедливий судовий розгляд відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та суперечить судовій практиці ЄСПЛ рішення ЄСПЛ у справах «vs.Poland» , «Jedamski and Jedamska vs. Poland», «ФК Мретебі проти Грузії», «Кутіч проти Хорватії», «Белле проти Франції», «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії», «Шишков проти Росії»), як такі, що є надмірним формалізмом та обмежують право скаржниці на доступ до суду, Верховний Суд вважає необґрунтованими. У зазначених справах ЄСПЛ дійшов висновків про те, що непропорційність покладеного на сторону судового збору може мати наслідком порушення права особи на справедливий судовий розгляд для заявника. Однак, у даному випадку питання сплати судового збору взагалі не виникало, оскільки заявниця була звільнена від сплати судового збору. Правове регулювання державою процедури авансування витрат на оплату праці керуючого реструктуризацією у процедурі банкрутства у зазначених справах не аналізувалося. Тому посилання на зазначені рішення ЄСПЛ колегія суддів вважає нерелевантними до обставин справи № 910/726/20.

Тобто, під час касаційного розгляду справи № 910/726/20 Верховним судом питання сплати судового збору не розглядалось по причині того, що заявниця була звільнена від сплати судового збору. А в даному випадку по справі №921/24/21 боржник зазначає про те, що він не повинен сплачувати судовий збір за подання Заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, однак не підтверджуючи доказами, що він має право на звільнення від сплати такого судового збору.

Таким чином, з врахуванням положень Господарського процесуального кодексу України, Кодексу України з процедур банкрутства та Закону України "Про судовий збір", суд дійшов висновку, що заява, на підставі якої суд розглядає справу (заяву), тобто первісна заява, а саме позовна заява, заява про відкриття провадження у справі про банкрутство, заява про відкриття у справі про неплатоспроможність, заява про видачу судового наказу, підлягає оплаті судовим збором.

Відповідно до п. п. 9 п. 2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство справляється судовий збір у сумі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд застосовує зазначені норми такої статті за аналогією.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік з 1 січня 2021 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2270 гривень. Відтак, в 2021 році цей розмір становить 22 700,00 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з ч. 6 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача та ту обставину, що повернення наведеної у тексті цієї ухвали Заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність жодним чином не порушує право позивача на справедливий суд в розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.97), оскільки таке повернення здійснюється судом через недоліки, які мали місце з боку позивача при поданні до суду Заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність .

На підставі наведеного, керуючись ст.174 Господарського процесуального кодексу України, ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, суд ,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність № без номера від 20.01.2021 (вх. №29) боржника ОСОБА_1 та додані до неї документи разом із Клопотанням № без номера від 09.02.2021 ( вх. №1299 від 15.02.2021) про усунення недоліків та додані до неї документи повернути боржнику ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Копію Заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та копію Клопотання про усунення недоліків залишити в суді.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3.Ухвала може бути оскаржена в строк і порядок передбачені ст.ст.256,257 ГПК України.

Ухвалу підписано: 22 лютого 2021 року.

Суддя С.О. Хома