ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"16" лютого 2021 р. Cправа № 5/435-04
Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду у судовому засіданні матеріали
за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Перечинський лісохімічний комбінат"
до: Державного підприємства "Уладівський спиртовий завод"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: арбітражний керуючий (розпорядник майна ДП "Уладівський спиртовий завод") Томашук Микола Савелійович
третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України
про стягнення 2 062 923,79 грн
та за зустрічним позовом: Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України
до: Товариства з додатковою відповідальністю "Перечинський лісохімічний комбінат"
до: Державного підприємства "Уладівський спиртовий завод"
про визнання недійсним договору про надання поворотної фінансової допомоги № 720-534-FA18 від 25.10.2018 року
у межах справи № 5/435-04
за заявою: Дочірнього підприємства "Універсальна юридична компанія "Естоппель"
до: Державного підприємства "Уладівський спиртовий завод"
про визнання банкрутом
за участю представників:
Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
(м. Хмельницький): Попик О.О., за наказом
Безверха А.О., в якості вільного слухача
В провадженні суду перебуває справа № 5/435-04 про банкрутство ДП "Уладівський спиртовий завод" за заявою ДП "Універсальна юридична компанія "Естоппель".
Провадження у справі перебуває на стадії процедури розпорядження майном.
Також, 03.02.2021 року судом прийнято рішення за позовом ТзДВ "Перечинський лісохімічний комбінат" б/н від 10.10.2019 року про стягнення з ДП "Уладівський спиртовий завод" 2 062 923,79 грн. та зустрічною позовною заявою Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 2431-05/27 від 14.01.2020 року (вх. № 38/20) про визнання недійсним договору про надання поворотної фінансової допомоги № 720-534-FA18 від 25.10.2018 року, в межах справи № 5/435-04.
Вказаним рішенням суду первісний позов ТДВ "Перечинський лісохімічний комбінат" б/н від 10.10.2019 року (вх.№ 02.1-36/626/19) про стягнення з ДП "Уладівський спиртовий завод" 2 062 923,79 грн. в межах справи № 5/435-04 про банкрутство ДП "Уладівський спиртовий завод", задоволено повністю. Стягнуто з ДП "Уладівський спиртовий завод" на користь ТзДВ "Перечинський лісохімічний комбінат" 1 627 000,00 грн. основного боргу, 20 878,00 грн. - 3% річних, 11 946,00 грн. інфляційних втрат, 240 399,30 грн. пені, 162 700,00 грн. штрафу, 30 943,85 грн. витрат на сплату судового збору.
В задоволенні зустрічного позову Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України № 2431-05/27 від 14.01.2020 року (вх. № 38/20) до ТДВ "Перечинський лісохімічний комбінат", ДП "Уладівський спиртовий завод" про визнання недійсним договору про надання поворотної фінансової допомоги № 720-534-FA18 від 25.10.2018 року в межах справи № 5/435-04 про банкрутство ДП "Уладівський спиртовий завод", відмовлено повністю.
При цьому, в судовому засіданні 03.02.2021 року, під час розгляду справи по суті, до закінчення судових дебатів представником позивача за первісним позовом було заявлено клопотання про надання п`ятиденного строку на подання до суду доказів на підтвердження розміру судових витрат, згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України.
08.02.2021 року до суду від представника позивача за первісним позовом надійшло клопотання б/н від 08.02.2021 року про стягнення судових витрат, в якому останній просить вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем.
Ухвалою від 09.02.2021 року клопотання призначено до розгляду на 16.02.2021 року.
В судове засідання на визначену дату з`явилась представник Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).
Натомість, 16.02.2021 року до суду від представника заявника/позивача за первісним позовом надійшла заява б/н від 16.02.2021 року про розгляд згаданого клопотання за його відсутності, в зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.
Представник Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) поклалась на розсуд суду щодо клопотання представника позивача за первісним позовом б/н від 08.02.2021 року про стягнення судових витрат.
Враховуючи, що неявка представників сторін в судове засідання не перешкоджає вирішенню питання щодо розподілу судових витрат, суд вирішив здійснити розгляд клопотань за відсутності представників сторін.
Розглянувши клопотання представника позивача за первісним позовом б/н від 08.02.2021 року про стягнення судових витрат, дослідивши надані в обґрунтування докази та наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
При цьому, 21.10.2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУ з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
В силу ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).
Відповідно до ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).
Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4)пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляд у.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За приписами ч.ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
П. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, як вбачається з матеріалів справи, представництво інтересів позивача за первісним позовом в справі здійснювалось адвокатом Радіщевим В.О. Адвокатського бюро "Володимира Радіщева" на підставі ордеру серія ВН № 098600 від 13.09.2019 року, свідоцтва № 659 від 28.09.2008 року та договору про надання правової допомоги б/н від 13.09.2019 року.
За умовами договору про надання правової допомоги б/н від 13.09.2019 року, клієнт доручає, а бюро приймає на себе зобов"язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1.); юридичну допомогу, що надається бюро, клієнт оплачує в гривнях, шляхом переказу суми гонорару на розрахунковий рахунок бюро. Розмір гонорару за виконання доручення, яке є додатком № 1 до цього договору, визначається в сумі 14 898,00 грн. Стосовно виконання інших можливих доручень розмір гонорару визначається окремо, шляхом укладення додаткової угоди до даного договору, або в спосіб, передбачений п. 4.5 даного Договору (п. 4.1); оплата за даним договором здійснюється шляхом авансування гонорару клієнтом (п. 4.2).
Згідно наданого опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, На виконання вказаних домовленостей АБ "Володимира Радіщева" в особі адвоката Радіщева В.О. було виконано наступні роботи (надано послуги):
написано позовну заяву від 10.10.2019 року та подано до суду з відповідними доказами, примірник якої направлено відповідачу та третій особі без самостійних вимог;
написано та подано до суду заяву з проханням повернути позовну заяву Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України яке подало останню вступивши у справу як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору (від 22.01.2020 року);
написано та подано до суду (через систему електронний суд) відзив на зустрічну позовну заяву Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 17.02.2020 року - з огляду на те, що вказану позовну заяву було об`єднано в одне провадження з первинним позовом;
написано та подано до суду (через систему електронний суд) заперечення від 02.04.2020 року на зустрічну позовну заяву Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 17.02.2020 року;
здійснено представництво інтересів позивача під час розгляду позовної заяви, поданої в його інтересах - судові засідання 10.12.2019 року; 22.01.2020 року; 19.05.2020 року; 24.06.2020 року; 17.08.2020 року; 28.09.2020 року; 15.12.2020 року; 03.02.2020 року.
Згідно платіжного доручення № 125 від 23.09.2019 року ТзДВ "Перечинський лісохімічний комбінат" перерахував суму гонорару в розмірі 14 898,00 грн., обумовленого договором про надання правової допомоги № б/н від 13.09.2019 року між ТДВ "Перечинський лісохімічний комбінат" та АБ "Володимира Радіщева".
При цьому, суд також вважає за необхідне врахувати позицію Касаційного господарського суду у складі Верховний Суд викладену в постанові від 24.11.2020 року по справі №911/4242/15 відповідно до якої: "Оскільки проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченого адвокатом на виконання робіт".
Відповідач за первісним позовом будь-яких пояснень, заперечень стосовно заявлених позивачем за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу у даній справі суду не надав.
Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлений ТзДВ "Перечинський лісохімічний комбінат" розмір витрат на професійну правову допомогу доведений належними доказами та документально обґрунтований.
Частиною 8 ст.129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За таких обставин, клопотання представника позивача за первісним позовом підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню 14 898,00 грн. - на відшкодування витрат на правову допомогу за рахунок відповідача за первісним позовом, про що слід ухвалити у справі додаткове рішення.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -
1. Клопотання представника позивача за первісним позовом ТзДВ "Перечинський лісохімічний комбінат" б/н від 08.02.2021 року про стягнення судових витрат - задоволити повністю.
2. Ухвалити додаткове рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в справі за позовом ТзДВ "Перечинський лісохімічний комбінат" б/н від 10.10.2019 року про стягнення з ДП "Уладівський спиртовий завод" 2062923,79 грн та зустрічною позовною заявою Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №2431-05/27 від 14.01.2020 року (вх. № 38/20) про визнання недійсним договору про надання поворотної фінансової допомоги № 720-534-FA18 від 25.10.2018 року, в межах справи № 5/435-04.
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).
Повне додаткове рішення складено 22.02.2021 року.
Суддя Тісецький С.С.
1 - до справи