ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р. Справа№ 910/10111/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Майданевич Г.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 16.02.2021 року у справі №910/10111/19 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та заяву Київської міської ради про приєднання до апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 (повний текст якого складено 24.02.2020)

у справі № 910/10111/19 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс"

до Київської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1. Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 2. Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна", 3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут розвитку людини" (інститут інвалідів)

про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В :

У липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просить суд:

1) визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не розгляду протягом одного місяця заяв позивача про надання згоди на поділ та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва з кадастровим номером :75:213:0007 площею 1,16199 га, що розташована по вул. Івана Крамського, 10 у Святошинському районі міста Києва;

2) зобов`язати відповідача розглянути протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили заяв від 10.09.2018 (вхідний номер К-35816), від 10.09.2018 №10/09/18-з (вхідний номер 08/16300) про надання згоди на поділ та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва з кадастровим номером :75:213:0007 площею 1,16199 га, що розташована по вул. Івана Крамського, 10 у Святошинському районі міста Києва, без нотаріально посвідченої згоди Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут розвитку людини» (інститут інвалідів), Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» на поділ вказаної земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 12.10.2017 позивачем набуто право власності на будівлю, розташовану на земельній ділянці комунальної власності територіальної громади міста Києва з кадастровим номером :75:213:0007, а відтак в силу приписів ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України Товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» набуто право користування частиною вказаної земельної ділянки, необхідною для розміщення та обслуговування будівлі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" задоволено частково. Зобов`язано Київську міську раду розглянути протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" від 10.09.2018 (вхідний номер К-35816), від 10.09.2018 №10/09/18-з (вхідний номер 08/16300) про надання згоди на поділ та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва з кадастровим номером :75:213:0007 площею 1,16199 га, що розташована по вул. Івана Крамського, 10 у Святошинському районі міста Києва, без нотаріально посвідченої згоди Товариства з обмеженою відповідальністю "Інститут розвитку людини" (інститут інвалідів), Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на поділ вказаної земельної ділянки. Стягнуто з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 22883141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" (03141, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 33, прим. 20; ідентифікаційний код 33735808) судовий збір у розмірі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн 00 коп. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що жодних обґрунтованих підстав для не здійснення розгляду заяв позивача, поданих у вересні 2018 року, у встановлені законодавством строки відповідачем не наведено, а судом не встановлено, що свідчить про неправомірність бездіяльності Київської міської ради.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Вищий навчальний заклад "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі №910/10111/19 та закрити провадження у справі. Судові витрати покласти на ТОВ "Офіс Сервіс Люкс".

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що рішення суду незаконне, а відповідні висновки помилкові. Серед іншого скаржник зазначає, що даний спір не підсудний господарському суду та мав би бути вирішений за правилами адміністративного судочинства, а відмова у закритті провадження суперечить законодавству. Крім того, судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме ст. 120 ЗК України та п 2.3 Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради 241/2463 від 20.04.2017. Також апелянт зазначає, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, оскільки необґрунтовано в чому полягає порушення його майнового інтересу Київською міської радою. Судом також неправильно встановлено обставини набуття ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» у власність корпусу № 1.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2020 апеляційну скаргу Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Майданевича А.Г., суддів Гаврилюка О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 заяву про самовідвід суддів Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М., Суліма В.В. у розгляді апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі № 910/10111/19 задоволено. Матеріали справи №910/10111/19 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2020 апеляційну скаргу Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2020 поновлено Вищому навчальному закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі №910/10111/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі №910/10111/19; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі №910/10111/19 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги; розгляд апеляційної скарги призначено на 03.06.2020.

30.04.2020 від Київської міської ради надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі №910/10111/19, в якій відповідач просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 заяву Київської міської ради про приєднання до апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі №910/10111/19 задоволено; приєднано заяву Київської міської ради до апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі №910/10111/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 задоволено клопотання представника Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про оголошення перерви в судовому засіданні; оголошено в судовому засіданні перерву до 01.07.2020.

В судове засідання 01.07.2020 представник третьої особи-3 не з`явився.

01.07.2020 до суду від третьої особи-2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/10111/19 до набрання законної сили судового рішення у справі №910/10440/19.

01.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду від третьої особи-2 надійшли пояснення до апеляційної скарги.

01.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, в яких просить задовольнити апеляційну скаргу, оскаржуване судове рішення скасувати та закрити провадження у даній справі.

01.07.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 05.08.2020.

27.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду від третьої особи - 1 надійшли письмові пояснення, в яких просить відмовити в задоволенні клопотань про долучення доказів до матеріалів справи і про зупинення провадження у справі та прийняти судове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу.

29.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові обґрунтування щодо належності до предмету спору долучених доказів.

29.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли пояснення щодо клопотання про зупинення провадження у справі, в яких просить задовольнити вказане клопотання та зупинити апеляційне провадження у даній справі до вирішення спору у справі №910/10440/19.

30.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли пояснення, в яких просить відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у даній справі.

В судовому засіданні 05.08.2020 колегією суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І. заявлено самовідвід від розгляду справи №910/10111/19, який мотивований тим, що представник Київської міської ради - Подоляк Р.Ю. працював в Північному апеляційного господарському суді на посаді секретаря судового засідання у складі суддів даної колегії. Зазначена обставина може викликати сумніви в її неупередженості.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 заяву про самовідвід колегії Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Разіної Т.І. у справі № 910/10111/19 - задоволено. Матеріали справи №910/10111/19 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/346/20 від 11.08.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2020, справу №910/10111/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Яковлєв М.Л., суддів Шаптала Є.Ю. та Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2020 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та заяву Київської міської ради про приєднання до апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі №910/10111/19, а також розгляд апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та заяву Київської міської ради про приєднання до апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі №910/10111/19 призначено на 22.09.20 об 10:00 год.

Позивач та третя особа-3 наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання, яке відбулося 22.09.2020, не з`явились, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили. При цьому, судом апеляційної інстанції було вчинено всі дії з метою належного повідомлення останнього про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" про долучення до матеріалів справи №910/10111/19 доказів задоволено. Клопотання Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" про зупинення провадження у справі №910/10111/19 задоволено. Зупинено апеляційне провадження у справі №910/10111/19 до набрання законної сили судовим рішенням у господарській справі №910/10440/19. Зобов`язано учасників справи невідкладно повідомити Північний апеляційний господарський суд про результати розгляду господарської справи №910/10440/19.

27.01.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Офіс Сервіс Люкс" надійшло клопотання про поновлення апеляційного провадження у даній справі.

У даному клопотанні позивач звертає увагу суду, що Північним апеляційним господарським судом у справі № 910/10440/19 від 13.01.2021 прийнято судове рішення у господарській справі №910/10440/19, яке набрало законної сили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 поновлено апеляційне провадження у справі №910/10111/19. Розгляд апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та заяви Київської міської ради про приєднання до апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі № 910/10111/19 призначено на 16.02.2021 о 10:00 год.

Треті особи-1 та 3 не скористалися наданим їм процесуальним правом та у судове засідання, яке відбулося 16.02.2021 не з`явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомив. При цьому, судом апеляційної інстанції було вчинено всі дії з метою належного повідомленні його про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи викладене та те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а також нез`явлення їх не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності зазначених вище учасників справи.

Також треті особи-1 та 3 не скористались своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

В судовому засіданні, яке відбулося 16.02.2021, представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати.

Представник відповідача в даному судовому засіданні підтримав вимоги заяви про приєднання до апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржуване судове рішення скасувати.

Представник позивача в даному судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та заяви про приєднання до останньої.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2008 між Вищим навчальним закладом «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» та ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» укладено генеральний кредитний договір № 24-47/1-08/G; кредитні договори № 40-47/4-07 від 26.06.2007 на суму 21 947 355,00 грн, № 54-47/4-07 від 10.08.2007 на суму 6 283 033,00 грн, № 24-47/1-08/1 від 04.06.2008 на суму 17 532 190,00 грн., № 58-47/1-13 від 24.12.2013 на суму 11 633 000,00 грн.

Зазначені договори було укладено для закінчення реконструкції незавершеного будівництва Дитячого санаторію «Перемога» з надбудовою та прибудовою під навчальний заклад по вул. Крамського, 10 у м. Києві.

В подальшому з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаними кредитними договорами Університет «Україна» передав за договором іпотеки № 24-47/1-08/04 від 12.06.2008 в іпотеку ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» майнові права, що випливають з договору про спільну діяльність № 1 від 28.12.2000, укладеного між Університетом «Україна», ТОВ «Інститут розвитку людини», ПП «ПЕТ» - на нежитлові приміщення в місті Києві по вул. І. Крамського 10, а саме: навчальний (учбовий) корпус (блок «А») загальною прощею 3782,3 кв.м. з прибудовою. У подальшому до договору іпотеки № 24-47/1-08/04 від 12.06.2008 сторони вносили неодноразово зміни.

Будівництво на зазначені кошти велись Університетом «Україна» на земельній ділянці кадастровий номер :75:213:0007 площею 1,16199 га, що розташована по вул. І. Крамського, 10., цільове призначення якої є реконструкція незавершеного будівництва - дитячого санаторію «Перемога» з надбудовою та прибудовою допоміжних будівель з подальшою експлуатацією та обслуговування навчального закладу.

29.04.2004 року рішенням № 237/1447 Київської міської ради зазначена земельна ділянка була надана в оренду ТОВ «Інститут розвитку людини (Інститут інвалідів)», про що було укладено відповідний договір оренди від 16.07.2004, який було зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради про що зроблено запис 29.07.2004 року № 75-6-00128.

Після завершення будівництва збудованим об`єктам нерухомості було присвоєно поштову адресу: вул. Львівська, 23 у Святошинському районі корпус «А» та «Б».

На підставі договору № 1 про спільну діяльність від 28.12.2000, додаткової угоди № 6 від 12.02.2007, актів здачі-приймання приміщень від 19.08.2013, від 20.08.2013 укладених між Вищим навчальним закладом «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», ТОВ «Інститут розвитку людини (Інститут інваладів)», ПП «ПЕТ» було здійснено розподіл часток у будівлях, зведених в ході реконструкції незавершеного будівництва - дитячого санаторію «Перемога» з надбудовою та прибудовою допоміжних будівель з подальшою експлуатацією та обслуговуванням навчального закладу Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна».

25.03.2015 року між ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» та Університетом «Україна» було укладено договір № 9 про внесення змін до договору іпотеки № 24-47/1-08/04 від 12.06.2008 та визначено предметом іпотеки, що забезпечує зобов`язання Університету «Україна» за кредитними договорами будівлю загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, 23, корпус 1, літ. «Н» блок «А», реєстраційний номер 00.

17.05.2017 року до Університету «Україна» надійшла вимога ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» від 15.05.2017 № 2-2/11/2415 про усунення у 30 денний термін порушень зобов`язань за Кредитними договорами № 40-47/4-07 від 26.06.2007, № 54-47/4-07 від 10.08.2007, № 24-47/-08/1 від 04.06.2008, № 58-47/1-13 від 24.12.2013 та погашення боргу на загальну суму 78 319 759,42 грн.

29.08.2017 року на виконання ст. 48, 51 «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв`язку з ліквідацією ПАТ «КБ «Хрещатик» право вимоги до Університету «Україна» на сум 60 600 353,56 грн за зазначеними кредитними договорами було продано ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс».

У зв`язку з чим, 22.09.2017 між ПАТ «КБ «Хрещатик» та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» було укладено договір про відступлення права вимоги № 2017/2-Ю та договір № 2017/2-Ю-І, за якими кредитором за Кредитними договорами № 24-47/1-08G, № 24-47/-08/1 від 04.06.2008, № 58-47/1-13 від 24.12.2013, № 40-47/4-07 від 26.06.2007, № 54-47/4-07 від 10.08.2007 та договором іпотеки № 24-47/1-08/04 від 12.06.2008 стало ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс».

02.10.2017 ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» на підставі договору про відступлення частини прав вимоги № 02/10-17/2 відступило право вимоги до Університету «Україна» на користь ТОВ «Офіс Сервіс Люкс».

На підставі Договору №02/10-17/3 від 02.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» стало іпотекодержателем за Договором іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008, предметом іпотеки за яким були будівля літ. «Н», блок «А», загальною площею 3 495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корпус 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

12.10.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» звернуто стягнення та набуто право власності на предмет іпотеки - будівлю літ. «Н», блок «А», загальною площею 3 495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корпус 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

10.09.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» звернулось до Київської міської ради із заявою про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :75:213:0007 для експлуатації та обслуговування існуючих будівель та споруд, що підтверджується вхідною відміткою відповідача №К-35816. До заяви було долучено всі документи, що вимагаються порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності у м. Києві.

Крім того, 10.09.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» звернулось до Київської міської ради із заявою про розірвання укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут розвитку людини» (інститут інвалідів) та Київською міською радою договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :75:213:0007, що підтверджується вхідною відміткою відповідача №08/16300. У вказаній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» вказувало, що розташовані на вказаній земельній ділянці будівлі за літ. «Н» (блок «А» та «В»), літ. «О» та літ. «П» було відчужено на користь інших юридичних осіб, а тому існує об`єктивна необхідність у поділі земельної ділянки з кадастровим номером :75:213:0007.

У відповідь на заяву листом вих. №ЗГП-0346 від 20.09.2018 Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс», що для подальшого опрацювання питання щодо можливості надання згоди на поділ (об`єднання) зазначеної земельної ділянки необхідно окремим листом обґрунтувати необхідність поділу земельної ділянки та надати нотаріально посвідчену згоду на поділ земельної ділянки від землекористувача такої ділянки відповідно до функціонального використання нерухомого майна.

31.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» звернулось до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з листом вих. №30-10/ОСЛ, в якому наведено обґрунтування необхідності поділу земельної ділянки з кадастровим номером :75:213:0007. Також у даному листі Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» вказувало про необґрунтованість вимоги Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо надання нотаріально посвідченої згоди на поділ земельної ділянки від землекористувача такої ділянки.

06.11.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» звернулось до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою (одержання якої підтверджується вхідною відміткою №057/17586) про видачу резолюції (доручення) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київської міської ради до заяви ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» на розроблення технічної документації із землеустрою від 10.09.2018 (справа №К-35816) та матеріалів для розроблення технічної документації щодо поділу земельної ділянки, кадастровий номер :75:213:0007.

15.11.2018 листом №0570202/2-24507 Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс», про необхідність подання нотаріально посвідченої згоди на поділ земельної ділянки її користувачами.

08.06.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» було направлено до ТОВ «Інститут розвитку людини» та Університету «Україна» звернення про надання нотаріально посвідченої згоди на поділ земельної ділянки кадастровий номер :75:213:0007 площею 1,6199га, що розташована по вул. І. Крамського 10.

Однак, зазначене звернення залишено поза увагою.

У зв`язку з чим, у липні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просить суд:

1) визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не розгляду протягом одного місяця заяв позивача про надання згоди на поділ та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва з кадастровим номером :75:213:0007 площею 1,16199 га, що розташована по вул. Івана Крамського, 10 у Святошинському районі міста Києва;

2) зобов`язати відповідача розглянути протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили заяв від 10.09.2018 (вхідний номер К-35816), від 10.09.2018 №10/09/18-з (вхідний номер 08/16300) про надання згоди на поділ та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва з кадастровим номером :75:213:0007 площею 1,16199 га, що розташована по вул. Івана Крамського, 10 у Святошинському районі міста Києва, без нотаріально посвідченої згоди Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут розвитку людини» (інститут інвалідів), Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» на поділ вказаної земельної ділянки.

Статтею 3 Земельного кодексу України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, вказаним Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Питання переходу права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю, споруду, що розміщені на ній, регулюється статтею 120 Земельного кодексу України, статтею 377 Цивільного кодексу України.

Частинами 1 та 2 статті 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Пунктами «а» і «є» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, у тому числі, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Крім того, відповідно до частини першої статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Наведені вище земельно-правові та цивільно-правові норми встановлюють, що перехід майнових прав до іншої особи тягне за собою перехід до неї і земельних прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Розмір цієї частини земельної ділянки має визначатися на основі державних будівельних норм та санітарних норм і правил.

За змістом частини 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

У розумінні наведених положень законодавства при виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду (відповідно до договору, який містить необхідні за законом істотні умови), право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки. Відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №910/20774/17, від 27.02.2019 у справі №913/661/17 та від 06.03.2019 у справі №914/2687/17.

Отже, при переході права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, тобто після звернення стягнення ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» на будівлю літ. «Н», блок «А», загальною площею 3 495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корпус 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інститут розвитку людини» (інститут інвалідів) до позивача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об`єкт нерухомості, та частиною земельної ділянки, необхідної для його обслуговування на тих умовах, що були у попереднього власника.

Таким чином, особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.

Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №604/835/16-ц та від 04.12.2018 № 910/18560/16.

Оскільки, на земельній ділянці з кадастровим номером :75:213:0007 розташовується декілька будівель - за літ. «Н» (блок «А» та «В»), літ. «О» та літ. «П»., а позивачем було набуто право власності на будівлю літ. «Н», блок «А», загальною площею 3 495 кв.м., то останній набув прав користувача земельної ділянки на якій розташований зазначений об`єкт нерухомості, та частини земельної ділянки з кадастровим номером :75:213:0007, необхідної для обслуговування цієї будівлі.

У зв`язку з чим, Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» з метою оформлення своїх прав землекористувача вирішило звернутись до органу місцевого самоврядування для здійснення поділу спірної земельної ділянки та відповідно виділення частини такої земельної ділянки в окремий об`єкт з оформленням на нього прав користування за позивачем.

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ст. 79 Земельного кодексу України).

За нормою статті 79 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до вимог цієї статті формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що законодавець чітко визначив об`єкт земельних відносин, щодо яких можливо здійснювати формування земельних ділянок шляхом поділу, а саме: це земельні ділянки, які перебувають у власності або у користуванні.

Спеціальний Закон, який визначає правові та організаційні основи діяльності сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування, є Закон України «Про землеустрій» (далі - Закон).

Серед видів технічної документації із землеустрою відповідно до пункту «й» ст. 25 Закону України «Про землеустрій» зазначена технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Статтею 26 Закону України «Про землеустрій» наголошено, що замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Склад технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок визначений статтею 56 Закону.

Відповідно до вимог пункту «є» ст. 56 Закону технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок повинна включати згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Отже, виключний перелік документів, який включає технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, наведено у статті 56 Закону. Поділити земельну ділянку може сам власник земельної ділянки або за його згодою землекористувач.

Відповідно до пункту 12 статті 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується:

- у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України;

- у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем;

- у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем.

Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що представницькі органи місцевого самоврядування здійснюють ради.

1. Сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

2. Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

3. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами.

Як було зазначено вище, ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» звернулось до Київської міської ради із листами від 10.09.2018 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :75:213:0007 для експлуатації та обслуговування існуючих будівель та споруд, та просило розірвати укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут розвитку людини» (інститут інвалідів) та Київською міською радою договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :75:213:0007.

Частиною 5 статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування» визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Пунктом 2.1 Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради №241/2463 від 20.04.2017 (надалі - Порядок), визначено, що зацікавлена особа звертається до Київської міської ради через приймальню Київради з земельних питань з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або заявою на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

У пункті 1.2 Порядку вказано, що резолюція (доручення) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київської міської ради до заяви на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту; щодо поділу та об`єднання земельних ділянок - це письмове доручення Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент земельних ресурсів) для опрацювання таких заяв та у випадку, встановленому пунктом 3 цього рішення, є дозволом на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

На розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, а також заяви про надання згоди на відновлення меж земельної ділянки та на поділ чи об`єднання земельних ділянок у строк, що не перевищує один робочий день, передаються приймальнею Київради з земельних питань до секретаріату Київської міської ради для підготовки резолюції (доручення) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київської міської ради (п. 2.9 Порядку).

Секретаріат Київської міської ради у строк, що не перевищує трьох робочих днів, передає резолюцію (доручення) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київської міської ради разом із заявами, визначеними пунктом 2.9 цього Порядку, до приймальні Київради з земельних питань (п. 2.10 Порядку).

Відповідно до п. 2.11 Порядку приймальня Київради з земельних питань після надходження резолюції (доручення) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київської міської ради до заяв, визначених пунктом 2.9 цього Порядку, видає зацікавленій особі або уповноваженому нею представнику під час звернення резолюцію (доручення) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київської міської ради до цих заяв та матеріали для розроблення технічної документації із землеустрою (у разі їх наявності). Видача резолюції (доручення) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київської міської ради до заяв, визначених пунктом 2.9 цього Порядку, вважається повідомленням заявнику про результати розгляду цих заяв.

З наведених пунктів Порядку вбачається, що відповідач зобов`язаний був протягом чотирьох робочих днів з дати звернення позивача розглянути відповідну заяву та надати резолюцію (доручення) Київського міського голови або заступника міського голови - секретаря Київської міської ради або надати обґрунтовану відмову від надання такої резолюції.

Єдиною причиною не розгляду заяв позивача було те, що останнім не надано нотаріально посвідченої згоди на поділ земельної ділянки від землекористувача такої ділянки.

Разом з тим, пунктом 2.3 Порядку визначено, що у разі подання клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування існуючих будівель і споруд, відповідно до статті 120 Земельного кодексу України, нотаріально посвідчена згода землекористувача на вилучення земельної ділянки чи її частини не вимагається.

Таким чином, оскільки зазначена причина не може бути підставою для відмови, оскільки суперечить п. 2.3 порядку, а жодних інших підстав не розгляду звернень позивача у листах-відповідях відповідача не наведено, то станом на дату настання встановленого Порядком строку розгляду заяв позивача відповідач зобов`язаний був їх розглянути по суті.

Враховуючи зазначене колегія суддів приходить до висновку, що позовна вимога ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» про зобов`язання відповідача розглянути протягом одного місяця з дня набрання рішенням суду законної сили заяви позивача є правомірною та не суперечить закону, а тому підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання незаконною бездіяльності Київської міської ради щодо не розгляду протягом одного місяця заяв ТОВ «Офіс Сервіс Люкс», то вона не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, як і право на оскарження в суді рішень органів місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. У разі незгоди сільського, селищного, міського голови (голови районної у місті ради) з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради. Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Порядок звернення до суду регламентований процесуальним законодавством, зокрема, Кодексом адміністративного судочинства України, Господарським процесуальним кодексом України та Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 7 ст. 23 Господарського кодексу України спори про поновлення порушених прав суб`єктів господарювання та відшкодування завданої їм шкоди внаслідок рішень, дій чи бездіяльності органів, посадових або службових осіб місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень вирішуються в судовому порядку.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Отже, задоволення вимоги про визнання незаконною бездіяльності Київської міської ради щодо не розгляду протягом одного місяця заяв ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» не призведе до поновлення прав та інтересів позивача.

Щодо посилань скаржника на те, що даний спор не підсудний господарським судам, то колегія суддів зазначає наступне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільного кодексу України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала думку про те, що до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений, зокрема, владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Тобто публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо одної не як рівноправні, і в якому одна зі сторін, яка є суб`єктом владних повноважень, може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17, від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, від 13 листопада 2019 року у справі №171/1584/18).

Визначаючи юрисдикцію спору, суди мають з`ясувати, є спір приватноправовим або публічно-правовим; чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов`язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів, спірні правовідносини між ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» та Київською міською радою виникли щодо земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільного права відповідно до статті 79-1 ЗК України і наданої у користування, в межах її оформлення та надання у користування як кількох об`єктів, спірні правовідносини є приватноправовими, що виникли між юридичними особами, а відтак дана справа підсудна господарським судам.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/2383/16.

Щодо посилань апелянта на те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме ст. 120 ЗК України та п 2.3 порядку 241/2463, то вони колегією суддів не беруться до уваги, з огляду на наступне.

Статтею 120 ЗК України передбачено перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду

1. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

2. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

3. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу).

4. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

5. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

6. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти, крім об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації.

Укладення договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що пов`язане з переходом права на частину земельної ділянки, здійснюється після виділення цієї частини в окрему земельну ділянку та присвоєння їй окремого кадастрового номера.

У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим).

Пунктом 2.3 Порядку набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві, передбачено, що у разі подання клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для експлуатації та обслуговування існуючих будівель і споруд, відповідно до статті 120 Земельного кодексу України, нотаріально посвідчена згода землекористувача на вилучення земельної ділянки чи її частини не вимагається.

Враховуючи зазначені норми права та предмет даного спору, колегія суддів приходить до висновку щодо правомірності застосування судом першої інстанції ст. 120 ЗК України та п 2.3 порядку 241/2463.

Щодо посилань апелянта на те, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, оскільки необґрунтовано в чому полягає порушення його майнового інтересу Київською міської радою, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Порядком набуття прав на землю із земель комунальної власності у місті Києві №241/2463 від 20.04.2017 визначено, що зацікавлена особа звертається до Київської міської ради з земельних питань серед іншого про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Тобто питання стосовно надання згоди на поділ та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва відповідно до чинного законодавства розглядається саме Київською міською радою і не розгляд останнім заяв позивача в строк передбачений законом порушує його права.

Також колегією суддів не беруться до уваги посилання апелянта на те, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини набуття ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» у власність корпусу № 1, з огляду на наступне.

Як вбачається з тексту рішення, що на підставі Договору №02/10-17/3 від 02.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» стало іпотекодержателем за Договором іпотеки №24-47/1-08/04 від 12.06.2008, предметом іпотеки за яким були будівля літ. «Н», блок «А», загальною площею 3 495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корпус 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

12.10.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс» в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» звернуто стягнення та набуто право власності на предмет іпотеки - будівлю літ. «Н», блок «А», загальною площею 3 495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корпус 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Крім того, на момент прийняття рішення по даній справі був чинний здійснений запис №23311264 від 10.11.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю літ. "Н", блок "А", загальною площею 3495 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Львівська, буд. 23, корп. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Офіс сервіс люкс", внесений державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Дідичуком Ігорем Анатолійовичем.

Що було підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 року по справі 910/10440/19, якою було скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 у справі №910/10440/19 в частині скасування запису №23311264 від 10.11.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю літ. «Н», блок «А» загальною площею 3495кв.м., що розташована за адресою: м.Київ, вул. Львівська, буд.23, корп.1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Офіс Сервіс Люкс», внесений Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Дідичуком Ігорем Анатолійовичем та в задоволенні позовних вимог про скасування запису №23311264 від 10.11.2017 відмовлено.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У преамбулі та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенні Європейського суду з прав людини Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, §77, від 25.07.2002, а також рішенні Європейського суду з прав людини Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§42 та 60, від 22.11.2007 встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що предметом даної справи є питання надання згоди на поділ та розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, а не встановлення обставин набуття ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» у власність корпусу № 1.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами даної справи та постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 року у справі №910/10440/19 було встановлено всі обставини набуття ТОВ «Офіс Сервіс Люкс» у власність корпусу № 1.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи все вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи заявника апеляційної скарги та заяви не знайшли своїх підтверджень під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, а тому скарга та заява про приєднання до скарги задоволенню не підлягає.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи вичерпно спростовуються матеріалами справи.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати (судовий збір) на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та заяву Київської міської ради про приєднання до апеляційної скарги Вищого навчального закладу "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі №910/10111/19 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 у справі №910/10111/19 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на Вищий навчальний заклад "Відкритий міжнародний університет розвитку людини "Україна" та за подачу заяви про приєднання до апеляційної скарги на Київську міську раду.

4. Матеріали справи №910/10111/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 22.02.2021.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Є.Ю. Шаптала

Б.В. Отрюх