ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021м. ДніпроСправа № 904/6997/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД ТЕХНОЛОДЖІС", м. Дніпро

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Київ в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ", м. Жовті Води, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 264 662,18 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНД ТЕХНОЛОДЖІС" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 264 662,18 грн, з яких: основний борг у розмірі 242 130,12 грн, пеня у розмірі 14 225,93 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 749,65 грн, 3% річних у розмірі 3 556,48 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

27.01.2021 представник відповідача подав відзив на позов.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору № 12с/24/53-142-01-20-01171 від 05.03.2020. Позивачем було поставлено товар відповідачу на загальну суму 280 989,90 грн, який останній оплатив частково, у зв`язку з чим заборгованість відповідача становить 242 130,12 грн.

Позивачем за неналежне виконання відповідачем договору нараховано інфляційні втрати у розмірі 4 749,65 грн, 3% річних у розмірі 3 556,48 грн, пеню у розмірі 14 225,93 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 11, 509, 526, 530, 599, 610-612, 625, 629, 655, 662, 692 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач зазначає, що визнає позовні вимоги в частині основного боргу та вказує, що строк оплати поставленого товару є таким, що настав 11.07.2020.

Також, відповідач вказує, що позивачем при розрахунку інфляційних втрат взято у період липень, вересень 2020, що суперечить вимогам чинного законодавства.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

05.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРАНД ТЕХНОЛОДЖІС" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" (покупець) було укладено договір № 12с/24/53-142-01-20-01171 (арк.с.9).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, поставити покупцеві електронні компоненти (код ДК 021:2015-31710000-6), а покупець прийняти і оплатити продукцію на умовах, визначених договором.

Згідно пункту 1.2 договору найменування, одиниця виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна визначені в специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

Продукція, що постачається по своїй якості, технічним параметрам та комплектності повинна відповідати технічним характеристикам на товар (додаток №2 до договору), діючим стандартам, ТУ, підтверджуватися технічними паспортами і відповідати нормативно-технічній документації, виданої підприємством-виробником та умовам договору (пункт 2.1 договору).

Пунктом 3.2 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 16.04.2020 (арк.с.37) передбачено, що сума договору є твердою та становить 280 989,90 грн, у тому числі ПДВ 46 831,65 грн.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у власність товар на загальну суму 280 989,90 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними № 311 від 17.04.2020 на суму 242 130,12 грн та № 351 від 30.04.2020 на суму 38 859,78 грн (арк.с.43-46).

Згідно пункту 3.4 договору розрахунок за продукцію здійснюється по узгодженим цінам в національній валюті України протягом 45 банківських днів з моменту поставки та проходження вхідного контролю продукції за кількістю та якістю відповідно до нормативних документів покупця, в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в договорі, згідно рахунку-фактури наданого постачальником.

Відповідачем частково було оплачено поставлений товар на суму 38 859,78 грн, що підтверджується платідним дорученням № 14966 від 21.09.2020 (арк.с.62).

На час прийняття рішення, доказів оплати товару у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

Відтак, несплачена відповідачем сума становить 242 130,12 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Виходячи з умов договору (пункт 3.4), оплату продукції підприємство повинно було здійснити протягом 45 банківських днів з моменту поставки та проходження вхідного контролю продукції за кількістю та якістю, тобто:

- за видатковою накладною № 311 від 17.04.2020 до 25.06.2020 ;

- за видатковою накладною № 351 від 30.04.2020 - до 08.07.2020.

Розрахунок здійснено з урахуванням статті 253 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події з якою пов`язано його початок та з врахуванням того, що 20.04.2020, 01.05.2020, 11.05.2020, 08.06.2020, 29.06.2020 вихідні дні.

Відтак, умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати поставленого товару. Відповідно до пункту 3.4 договору, строк оплати поставленого товару є таким, що настав:

- за видатковою накладною № 311 від 17.04.2020 25.06.2020 ;

- за видатковою накладною № 351 від 30.04.2020 - 08.07.2020.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Відповідач у відзиві на позов проти основної суми заборгованості не заперечував.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 242 130,12 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 стаття 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 5.2 договору передбачено, що у разі порушення покупцем більш ніж на 30 календарних днів строку оплати продукції, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочки оплати.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 14 225,93 грн за період з 08.07.2020 по 21.12.2020.

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення сплати поставленого товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені, зазначає, що він є невірним, оскільки містить арифметичну помилку.

Здійснивши перерахунок судом встановлено, що сума пені, яка підлягає задоволенню становить 14 121,06 грн.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 556,48 грн за період з 08.07.2020 по 21.12.2020.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 556,48 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 4 749,65 грн за період липень листопад 2020.

Суд не приймає доводи відповідача про безпідставне включення до періоду нарахування місяці липень та листопад 2020, з огляду на таке.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Відтак, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: - час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; - час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

З матеріалів справи вбачається, що строк оплати поставленого товару є таким, що настав:

- за видатковою накладною № 311 від 17.04.2020 25.06.2020;

- за видатковою накладною № 351 від 30.04.2020 - 08.07.2020.

Відтак, позивачем правомірно нараховано відповідачу інфляційні втрати за видатковою накладною № 311 від 17.04.2020 за липень 2020.

Також, враховуючи, що відповідачем заборгованість з оплати за поставлений товар не була сплачено станом на 01.12.2020, позивачем правомірно нараховано інфляційні втрати за листопад 2020.

Суд перевіривши розрахунок інфляційних втрат, зазначає, що він є невірним, оскільки містить арифметичну помилку.

Здійснивши перерахунок судом встановлено, що сума інфляційних втрат, яка підлягає задоволенню становить 1 857,03 грн.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судові витрати у розмірі 3 924,97 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, 4; ідентифікаційний код 39688675) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД ТЕХНОЛОДЖІС" (03124, м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд.8; ідентифікаційний код 33885934) основний борг у розмірі 242 130,12 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 857,03 грн, 3% річних у розмірі 3 556,48 грн, пеню у розмірі 14 121,06 грн, судовий збір у розмірі 3 924,97 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Суддя Я.С. Золотарьова