ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 року м.Дніпро Справа № 908/1998/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чередка А.Є., Мороза В.Ф.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.11.2020 (повний текст рішення складено 24.11.2020, суддя Топчій О.А.) у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя", м.Запоріжжя

до відповідача об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ювілейний 16, 18, 18А", м. Запоріжжя

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Виконавчий комітет Запорізької міської ради, м. Запоріжжя

про визнання недійсними рішень та скасування державної реєстрації юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст і підстави позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" звернулося до Господарського суду Запорізької з позовом до відповідача об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ювілейний 16, 18, 18А" про визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирних будинків № 16, 18, 18А по пр. Ювілейному у м.Запоріжжя про створення об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ювілейний 16, 18, 18А", оформлене підсумковим протоколом від 24.01.2020; визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ювілейний 16, 18, 18А" про зміну форми управління та здійснення управління багатоквартирними будинками об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ювілейний 16, 18, 18А" через власні органи управління, оформлене протоколом №2 від 10.03.2020; скасування державної реєстрації об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ювілейний 16, 18, 18А" за адресою: 69114, м.Запоріжжя, пр.Ювілейний, б.18.

Позовні вимоги обґрунтовані посилання на недійсність оскаржуваних рішень через їх невідповідність вимогам законодавства та порушення вимог закону під час скликання та проведення зборів. Рішення, оформлене протоколом №2 від 10.03.2020, стосується безпосередньо прав та обов`язків позивача, оскільки спрямоване на зміну та припинення цивільних прав та обов`язків, що випливають із договорів № 06/09/17-535, 06/09/17-536, 06/09/17-537 від 06.09.2017. При цьому позивач зазначає, що визнання недійсним рішення від 24.01.2020 має своїм наслідком скасування державної реєстрації ОСББ «Ювілейний 16, 18, 18а».

ІІ. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.11.2020 у даній справі в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано посиланням на те, що позивачем доказів наявності у нього права власності на будь-які житлові чи нежитлові приміщення у будинках №16,18,18а по пр.Ювілейному у м.Запоріжжя не надано, відтак прийняте рішення про створення ОСББ жодним чином не впливає на права та законні інтереси позивача. Позивачем не доведено факту порушення його прав та охоронюваних законом інтересів створенням ОСББ "Ювілейний 16,18, 18а", що є підставою для відмови в позові.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що в порушення ч.17 ст.6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків" за даними підсумкового протоколу установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирних будинків №№ 16,18,18а по пр.Ювілейний від 24.01.2020, голосування та письмове опитування було проведено співвласниками одразу трьох багатоквартирних будинків без визначення результатів голосування окремо для кожного багатоквартирного будинку. Незважаючи на проведення установчих зборів у різні дати, їх результати визначені в єдиному підсумковому протоколі.

Підсумковий протокол установчих зборів співвласників від 24.01.2020 не відповідає за формою та змістом формі протоколу, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.08.2015 №203.

У протоколі підсумкового засідання не вказано жодних даних про 144 особи, які були присутні на зборах, а також відсутні дані про результати їх голосування.

Відповідач повідомив позивача про те, що у письмовому опитуванні прийняли участь 382 співвласники, що не відповідає даним, вказаним у підсумковому протоколі установчих зборів від 24.01.2020.

Письмове опитування проведено з порушенням вимог ч.ч.10-12, ст.6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", ч.8 ст.10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Діючим законодавством України не передбачена можливість складання підсумкового протоколу установчих зборів окремо від протоколу установчих зборів.

Як вбачається зі змісту протоколу №2 загальних зборів ОСББ "Ювілейний 16,18,18а" від 10.03.2020, кількість співвласників, які проголосували "за" (200 осіб) не відповідає, а саме є значно більшою, за кількість співвласників присутніх нам зборах (72 особи), що на думку позивача, є однією з підстав для визнання вказаного рішення недійсним.

В порушення ч.16 ст.10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" протокол №2 загальних зборів ОСББ "Ювілейний 16,18,18а" від 10.03.2020 підписаний лише головою правління та секретарем засідання правління.

Скаржник вважає висновок суду першої інстанції про закінчення з 05.09.2018 строку дії договорів про надання послуг з управління багатоквартирними будинками від 06.09.2017 №06/09/17-535, №06/09/17-536 та 06/09/17-537 суперечить положенням ч.6 ст.11, п.5 ст.13 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Суд першої інстанції незаконно встановив, що підставою для припинення дії вказаних договорів є направлення відповідачем на адресу позивача повідомлення про розірвання договору від 24.02.2020 на підставі рішення загальних зборів ОСББ "Ювілейний 16,18,18А", які відбулися 10.03.2020.

За твердженням позивача рішення загальних зборів ОСББ "Ювілейний 16,18,18А" від 10.03.3020, оформлені протоколом №2 є недійсними через невідповідність вимогам законодавства та порушення вимог закону під час кликання зборів.

Вказані рішення, оформлені протоколом №2 стосуються безпосередньо прав та обов`язків позивача, оскільки спрямовані на зміну та припинення цивільних прав та обов`язків, що випливають із договорів від 06.09.2017 №06/09/17-535, №06/09/17-536 та 06/09/17-537.

Скаржник зазначає, що визнання рішення установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ювілейний 16,18,18А", оформлене підсумковим протоколом від 24.01.2020, недійсним, має своїм правовим наслідком скасування державної реєстрації цього об`єднання.

У зв`язку зі створенням об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ювілейний 16,18,18А", управління та обслуговування будинку повинно здійснювати об`єднання співвласників багатоквартирних будинків, а договору позивача, укладені з співвласниками квартир, втрачають свою силу. Таким чином, дії відповідача порушують законні права та господарський інтерес позивача.

3.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції, відповідач вважає безпідставними доводи позивача про те, що створення об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ювілейний 16,18,18А" порушує його законний інтерес, оскільки Закон допускає можливість прийняття рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя навіть після укладання договору (протягом дії договору) про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Позивачем не було надано доказів надання відповідних послуг з управління багатоквартирним будинком після закінчення строку дії договорів від 06.09.2017 №06/09/17-535, №06/09/17-536 та 06/09/17-537, тому твердження скаржника про дійсність цих договорів є необґрунтованим.

Відповідач зазначає, що співвласниками багатоквартирних будинків було реалізоване право на створення об`єднання, у порядку встановленому чинним законодавством та форму управління багатоквартирними будинками, а відтак існування зареєстрованої в установленому законодавством порядку юридичної особи не може порушувати права іншої юридичної особи.

Щодо наявності у позивача права та підстав пред`явлення даного позову, відповідач вказує, що скаржник не є власником житлових або нежитлових будинків у складі багатоквартирних будинків, розташованих за адресою: пр.Ювілейний, 16,18 та 18а м.Запоріжжя, права на участь у зборах не мав, як наслідок відсутнє порушене право позивача, у зв`язку з прийняттям оскаржуваних рішень.

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2020 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Чередко А.Є., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.12.2020 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 9 459,00 грн, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 21.12.2020 скаржником надано докази усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.11.2020; призначено справу до розгляду на 16.02.2021.

16.02.2021 у судове засідання з`явилися представники позивача та відповідача, які надали відповідні пояснення.

Виконавчий комітет Запорізької міської ради не забезпечив в судове засідання явку повноважного представника, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи.

16.02.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

06.09.2017 між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: 69000, м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, б.16, від імені яких діяв заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів Бородай О.М., - замовник та ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» - управитель укладено договір №06/09/17-535 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

За умовами п. 1.1. договору, управитель зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі - об`єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі - мешканці об`єкта) у своєму отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі коли управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.

Відповідно до п. 18 договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 05.09.2018.

06.09.2017 між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: 69000, м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, б. 18, від імені яких діяв заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів Бородай О.М., - замовник та ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» - управитель укладено договір №06/09/17-536 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Зміст договору та строк дії договору №06/09/17-536 є аналогічним договору №06/09/17-535.

06.09.2017 між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: 69000, м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, б. 18а, від імені яких діяв заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів Бородай О.М., - замовник та ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» - управитель укладено договір №06/09/17-537 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Зміст договору та строк дії договору №06/09/17-537 є аналогічним договору №06/09/17-535.

24.01.2020 проведено установчі збори співвласників багатоквартирних будинків №16, 18, 18а по пр. Ювілейному, за результатами яких прийнято рішення (оформлено підсумковим протоколом від 24.01.2020) про створення Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків та затверджено його назву ОСББ «Ювілейний 16, 18, 18а».

12.02.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про реєстрацію ОСББ «Ювілейний 16, 18, 18а».

Листами №П-1 від 24.02.2020 та №П-2 від 24.02.2020 ОСББ «Ювілейний 16, 18, 18а» повідомило ТОВ «Місто для людей Запоріжжя» про зміну форми управління будинком та просило передати технічну та іншу документацію щодо будинків ОСББ, а також розірвати договір, укладений від імені співвласників заступником міського голови Бородаєм О.М. з 01.05.2020.

10.03.2020 проведено загальні збори ОСББ «Ювілейний 16, 18, 18а», на яких прийнято рішення (оформлене протоколом №2 від 10.03.2020), яким зокрема, вирішено здійснювати управління багатоквартирними будинками об`єднання через свої органи управління та приступити до утримання будинку з 00 годин 00 хвилин 01 травня 2020 року.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Імперативними приписами статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши встановлені на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За своєю правовою природою судове рішення є засобом захисту прав або інтересів фізичних та юридичних осіб.

Приписами статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу. Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються. Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації права, встановленого вищевказаними нормами.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Відповідно, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач, тобто, встановити чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність такого права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії) від зобов`язаних осіб. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсними рішень зборів ОСББ та скасування державної реєстрації.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирних будинків № 16, 18, 18А по пр. Ювілейному у м.Запоріжжя про створення об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ювілейний 16, 18, 18А", оформлене підсумковим протоколом від 24.01.2020, колегія суддів враховує таке.

Статтею 385 Цивільного кодексу України встановлено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Співвласники багатоквартирного будинку - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами (ч.1 ст.4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" в одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання.

Частинами 1-3 ст.6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" встановлено, що об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. Для створення об`єднання скликаються установчі збори. Скликання установчих зборів здійснюється ініціативною групою, яка складається не менш як з трьох власників квартир або нежилих приміщень.

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" повідомлення про проведення установчих зборів направляється ініціативною групою не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів. Повідомлення направляється в письмовій формі і вручається кожному співвласнику під розписку або шляхом поштового відправлення (рекомендованим листом). У повідомленні про проведення установчих зборів зазначається, з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку (ч.7 ст.6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

За приписами ст. ст.316, 321 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Положеннями ст.ст.317,319 Цивільного кодексу України визначено, що зміст права власності становлять права володіння, користування та розпорядження власником належним йому майном, які власник реалізує на власний розсуд. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За змістом ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Частинами 3,4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Позивач не є власником житлових і нежитлових приміщень багатоквартирних будинків 16,18 та 18а, розташованих по пр.Ювілейному у м.Запоріжжя. Відтак, прийняте рішення про створення ОСББ жодним чином не впливає на права та законні інтереси позивача.

Таким чином, враховуючи положення наведеного законодавства і обставини, встановлені судами, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено факту порушення його прав або охоронюваних законом інтересів створенням об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Ювілейний 16, 18, 18а», що є самостійною підставою для відмови у позові.

При цьому, колегія суддів враховує, що Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" визначає об`єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна. Створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку є правом власників приміщень у багатоквартирному будинку, яке визначається законом.

Встановивши безпідставність вимог позивача про визнання недійсним рішення установчих зборів співвласників багатоквартирних будинків № 16, 18, 18А по пр. Ювілейному у м.Запоріжжя про створення об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ювілейний 16, 18, 18А", оформлене підсумковим протоколом від 24.01.2020, місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні похідної вимоги про скасування державної реєстрації об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Ювілейний 16, 18, 18А" за адресою: 69114, м.Запоріжжя, пр.Ювілейний, б.18.

Щодо визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Ювілейний 16, 18, 18а», оформленого протоколом №2 від 10.03.2020, апеляційний господарський суд враховує таке.

За приписами ч.2 ст.10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; тощо.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" об`єднання самостійно визначає порядок управління багатоквартирним будинком та може змінити його у порядку, визначеному цим законом та статутом об`єднання.

Частиною 5 ст.13 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що якщо протягом дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу, співвласники приймуть рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя, співвласники мають право достроково розірвати такий договір, попередивши про це управителя, призначеного на конкурсних засадах, не пізніш як за два місяці до дня розірвання договору.

Реалізуючи своє право щодо обрання форми управління багатоквартирними будинками, відповідачем прийнято відповідне рішення (оформлене протоколом №2 від 10.03.2020).

Відповідач у відповідності до приписів норм чинного законодавства повідомив позивача листами від 24.02.2020 про прийняте рішення та просив розірвати договір від 06.09.2017 з 01.05.2020.

У пункті 18 договорів про надання послуг з управління багатоквартирним будинком №06/09/17-535, 06/09/17-536, 06/09/17-537 від 06.09.2017 (на які позивач посилається як на підставу заявлених вимог) зазначено, що цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 05.09.2018.

Відповідно до п.21 договору зміни до цього договору вносяться за взаємною згодою сторін. Додаткові договори та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу в разі, коли викладено у письмовій формі та підписано сторонами.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів внесення змін до договору за взаємною згодою сторін, зокрема, щодо строку дії цього договору.

Крім того, позивачем не доведено надання відповідних послуг з управління багатоквартирним будинком після закінчення строку дії договорів №06/09/17-535, 06/09/17-536, 06/09/17-537.

Колегія суддів звертає увагу на те, що чинне законодавство України допускає можливість прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про зміну форми управління багатоквартирним будинком або про обрання іншого управителя навіть після укладання договору (протягом дії договору) про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, укладеного за результатами конкурсу.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 26.08.2020 у справі №925/1158/19.

Більш того, спір про розірвання договору про надання послуг з управління не є предметом розгляду даної справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на те, що оскаржуване рішення порушує права та законні інтереси позивача, оскільки внаслідок створення ОСББ відбувається розірвання договору про надання послуг з управління будинком.

Згідно ч.2 ст.5 Господарського суду України конституційні основи правового господарського порядку в Україні становлять, зокрема: забезпечення державою захисту конкуренції у підприємницькій діяльності, недопущення зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірного обмеження конкуренції та недобросовісної конкуренції, визначення правил конкуренції та норм антимонопольного регулювання виключно законом.

Позбавлення співвласників багатоквартирного будинку права на обрання іншого управителя порушувало б конституційні основи правового господарського порядку в Україні.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника щодо порушення порядку скликання та проведення зборів, оскільки у даному випадку позивач обґрунтував порушення прав власників квартир багатоквартирного будинку, а не особистих прав.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновку Європейського Суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час ухвалення рішення в оскаржуваній частині судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції має бути залишене без змін.

4.5. Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" відмовити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 10.11.2020 у справі №908/1998/20 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку

Постанова складена у повному обсязі 22.02.2021

Головуючий В.О.Кузнецов

Судді А.Є.Чередко

В.Ф.Мороз