УХВАЛА

м. Київ

19.02.2021Справа № 910/21148/20

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укроргсинтез»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Хімімпекс Оіл Інтернешнл»
простягнення 170 507,39 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укроргсинтез» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімімпекс Оіл Інтернешнл» про стягнення 170 507,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару за договором №32823-2020 від 29.01.2020, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 150 732,48 грн., пені у розмірі 11 232,66 грн., 3% річних у розмірі 3 568,03 грн. та інфляційних у розмірі 4 974,22 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

15.02.2021 до Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли клопотання про призначення розгляду справи за правилами загального позовного провадження та про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

Розглянувши вказане клопотання суд зазначає наступне.

Обгрунтовуючи необхідність розгляду справи в порядку загального позовного провадження відповідач вказує на те, що справа має велике значення як для позивача, та і для відповідача, в тому числі і для понесення фінансових наслідків як для сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин і предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, у зв`язку з чим дана справа є малозначною.

Суд відзначає, що позивачем в обґрунтування поданої заяви не надано належних та допустимих доказів, не заявлено жодного клопотання, задоволення якого унеможливлює розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укроргсинтез» про розгляд справи в порядку загального позовного провадження не підлягає задоволенню.

Стосовно клопотання позивача про огляд доказів за їх місцезнаходженням суд зазначає наступне.

В своєму клопотанні позивач зазначає про те, що на виконання умов договору №32823-2020 від 29.01.2020 ним поставлено та монтовано відповідачу товар, проте відповідач заперечує факт отримання товару від позивача та просить оглянути приміщення за адресою м. Київ, бульвар Вернадського, 42, 3 поверх, в якому встановлено позивачем товар, а саме: столи лабораторні, надбудови лабораторні та шафи витяжні лабораторні.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 73 господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Системний аналіз зазначених норм чинного законодавства дає підстави для висновку про необхідність огляду доказів за їх місцезнаходженням, якщо їх не можна доставити до суду і на підставі цих доказів можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Тобто, в кожному конкретному випадку суду необхідно встановити чи підтвердять або спростують такі докази обставини на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та/або заперечень.

В даному випадку, позивачем заявлено вимогу про стягнення заборгованості, пені, 3% та інфляційних за поставлений відповідачу товар, а відтак необхідним є встановлення наявності чи відсутності господарської операції, яка може бути підтверджена, зокрема, первинними документами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно із ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В той же час, позивачем не обґрунтовано, яким чином встановлення факту наявності у відповідача столів лабораторних, надбудов лабораторних та шафи витяжних лабораторних підтвердять господарську операцію з поставку такого товару саме позивачем, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 12, 82, 234, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укроргсинтез» у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

2. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Укроргсинтез» у задоволенні клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.П. Босий