ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" лютого 2021 р. Справа№ 910/5983/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Козир Т.П.
суддів: Кравчука Г.А.
Агрикової О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер"
на рішення Господарського суду міста Києва від 16.11.2020 (повний текст складено 16.11.2020)
у справі №910/5983/20 (суддя Головіна К.І.)
за позовом Міністерства оборони України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер"
про стягнення 9 227,03 грн,

УСТАНОВИВ:
У квітні 2020 року Міністерство оборони України (далі позивач, МОУ) звернулось у Господарський суд міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (далі - відповідач) про стягнення 9227,03 грн штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору №286/2/18/175 від 29.12.2018 про закупівлю послуги з організації харчування (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконував умови укладеного між сторонами договору, що підтверджується складеними актами від 26.02.2019, від 25.04.2019, від 02.05.2019 та від 08.05.2019, у зв`язку із чим позивачем нараховані передбачені договором штрафні санкції.
Заперечуючи проти задоволення позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що: за актом від 26.02.2019 перевірялась військова частина НОМЕР_1 , а не відповідач; за актом від 25.04.2019 порушення відсутнє, оскільки якість хліба була підтверджена відповідними документами, розрахунок здійснений з порушенням умов договору, а акт про приймання від 28.12.2019 (на який посилання у акті про порушення) у відповідача відсутній; за актом від 02.05.2019 позивачем невірно здійснено розрахунок штрафних санкцій; за актом від 08.05.2019 у ньому не вірно вказана дата договору, послуги надані належним чином, розрахунок штрафних санкцій необґрунтований. Крім цього, позивач звернувся з позовом по за межами спеціального строку позовної давності.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16 листопада 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" на користь Міністерства оборони України штрафні санкції у сумі 5174 грн. 43 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 178 грн. 78 коп.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки: акт від 08.05.2019 складений без участі представника відповідача, порушення умов договору не доведено; по акту від 25.04.2019 - порушення відсутнє, оскільки положеннями ДСТУ дозволяється поставки хліба без упаковки, а якість хліба була підтверджена відповідними документами; по акту від 02.05.2019 відповідач не отримував заявку на постачання (освіження, оновлення) продовольства вч А4623 у квітні 2019 року і дізнався про це тільки після складання акту, розрахунок штрафу і пені за цим актом є невірним.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23 грудня 2020 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 22 січня 2021 року, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників справи.
Позивач не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення позивачу ухвали суду.
Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 29 грудня 2018 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, було укладено договір про закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації) №286/2/18/175 (далі - договір).
Відповідно до умов цього договору виконавець зобов`язався у 2019 році надати МОУ послуги з організації харчування (послуги харчування, забезпечення харчовими продуктами, освіження продовольства), а замовник прийняти послуги і оплатити у строки та за цінами згідно з положеннями цього договору, зокрема, у ВЧ НОМЕР_1 (м. Ужгород), ВЧ НОМЕР_2 (м. Коломия), ВЧ НОМЕР_3 (м. Самбір), ВЧ НОМЕР_4 (м. Кам`янка-Бузька). Загальна вартість послуг з ПДВ становить 208 770 258,15 грн. (п. 2.1, 2.2 договору).
Згідно з пунктом 3.1 договору якісні та кількісні показники послуг, порядок їх надання повинні відповідати вимогам законодавства України, що регулює питання у цій сфері.
Пунктом 3.3 договору встановлено, у тому числі, що маркування харчових продуктів повинно відповідати наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28.10.2010 №487.
Надання послуг здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства, надання послуг із забезпечення харчування виконавець здійснює згідно технологічних карт (п. 6.1 договору).
Згідно з п.6.16.1 договору виконавець відповідно до заявки представника замовника здійснює оновлення/освіження харчових продуктів.
Відповідно до п.6.16.2 договору для проведення освіження наявних запасів харчових продуктів представники замовника, один раз на півріччя (до 10 січня та 10 липня поточного року) надають представнику виконавця заявку на постачання (освіження, оновлення) продовольства військовій частині (додаток №8 до Наказу №62 від 09 лютого 2016р).
Пунктом 16.16.3 договору передбачено, що терміни освіження в заявці визначаються з урахуванням граничного терміну придатності, але не пізніше: консерви м`ясо-рослинні, молочні, крупи, борошно, вода питна бутильована та інші харчові продукти 3 місяців до кінця терміну придатності.
Відповідно до п. 6.17.1. договору контроль за станом виконання договірних зобов`язань постачальника здійснюють замовник, представник замовника та уповноважені особи. Контрольні заходи та механізм їх здійснення визначено в порядку, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2018 № 488 "Про затвердження Порядку контролю за якістю послуг з харчування особового складу Збройних сил".
Контроль здійснюється за: технологією приготування їжі, її якістю; відповідністю даних накладних фактичній наявності виданих харчових продуктів; санітарним станом об`єктів продовольчої служби; безпекою якості харчових продуктів під час постачання (у т.ч. для освіження) та зберігання, відповідністю харчових продуктів, що використовуються для надання послуг за цим договором чинним стандартам; порядком зберігання харчових продуктів на складі (або місцях); якістю та повнотою доведення встановлених норм харчування до кожного військовослужбовця та норм годування для штатних тварин і забезпечення їх кормами та фуражем, вивозом і видачею їжі; порядком освіження харчових продуктів; дотриманням санітарних заходів під час кулінарної обробки харчових продуктів, приготування і роздачу готової їжі, утриманні їдалень, складів, овочесховищ; своєчасним проходженням медичного обстеження обслуговуючим персоналом, який задіяний в організації продовольчого забезпечення; використанням і утриманням виконавцем військового майна та його обслуговуванням відповідно до експлуатаційної документації.
Щоденний акт приймання наданих послуг з харчування, зведений акт приймання наданих послуг із харчування, акт приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами оформлюються лише після завершення досліджень з обов`язковим зазначенням в актах їх результатів, але не більше 5 календарних днів після проведення досліджень.
Відповідно до п. 6.17.2 договору будь-які контрольні заходи здійснюються представниками замовника, в обов`язковій присутності представника виконавця, в разі відсутності представника виконавця та/або його відмови - комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника).
Результати проведення контрольних заходів оформлюються актом контролю, який складається в довільній формі, та підписується представником замовника, що здійснював перевірку, та представником виконавця, а у разі його відсутності або відмови - членами комісії.
У разі відмови представника виконавця підписувати акт контролю, цей факт фіксується підписами членів комісії, після чого акт контролю, надсилається замовнику. Акт контролю подається посадовій особі, яка призначила її проведення, для прийняття відповідного рішення.
Згідно з п.6.16.3 договору виявлені порушення умов цього договору фіксуються в щоденному акті приймання наданих послуг з харчування, зведеному акті приймання наданих послуг із харчування, в графах книги обліку контролю за якістю приготування їжі (додаток 90) та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо організації харчування; акті приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання - у разі надання послуги щодо забезпечення харчовими продуктами.
При виявленні порушень будь-яких умов договору представником замовника складається акт про порушення договірних зобов`язань за участі представника виконавця, а у разі його відсутності або відмови - членами комісії та засвідчується їх підписами. У разі відмови представника виконавця підписувати акт про порушення договірних зобов`язань, цей факт фіксується підписами членів комісії, після чого акт про порушення договірних зобов`язань, надсилається замовнику.
На підставі акту про порушення договірних зобов`язань замовником оформляється претензія та направляється в установленому порядку виконавцю.
Так, відповідно до п. 8.2.1 договору у разі виявлення порушень договірних зобов`язань щодо використання виконавцем під час надання послуг харчових продуктів з порушенням маркування та харчових продуктів, які є небезпечними, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% від вартості наданої послуги, відповідно до акту приймання наданих послуг з харчування на день виявлення порушення, у тому числі:
- допущення виконавцем до процесу виробництва та/або обігу харчових продуктів, які мають протипоказання до роботи з харчовими продуктами, у тому числі відсутність особових медичних книжок, несвоєчасне проходження медичного обстеження;
- використання виконавцем під час надання послуги з харчування харчових продуктів, які є небезпечними, та з порушенням маркування;
- відмова від виконання вимоги замовника щодо заміни харчових продуктів, які є небезпечними.
За порушення інших умов цього договору щодо якості наданих послуг виконавець сплачує замовнику штраф за кожен встановлений та зафіксований випадок у розмірі 20 % від вартості наданої послуги, відповідно до акту приймання наданих послуг з харчування у день виявлення порушення.
Також відповідно до п. 8.2.2 договору при недоведенні встановлених норм харчування виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20% вартості наданих послуг відповідно до акту приймання наданих послуг з харчування за окремими прийомами їжі за кожний встановлений та зафіксований випадок.
Згідно з п. 8.2.3 договору при порушенні умов цього договору щодо своєчасного та/або повного освіження харчових продуктів відповідно до заявки представника замовника, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20 % вартості неосвіжених або невчасно освіжених харчових продуктів, а також пеню у розмірі 0,1 % вартості неосвіжених або невчасно освіжених харчових продуктів за кожен день прострочення.

1. 26.02.2019 комісією військової частини НОМЕР_1 з трьох представників замовника, за участі представника виконавця, був складений акт перевірки окремих питань щодо організації харчування складу військової частини НОМЕР_1 та виконання умов договору ТОВ "Військсервіс-Волонтер", яким встановлено, у тому числі:
- в порушення п.7.4.4 договору відсутня особиста медична книжка у завідуючого складу Куштинець В.І. (представник виконавця), відсутні медичні огляди в кухарів Дудукіна Е.П., ОСОБА_1 ;
- були виявлені небезпечні харчові продукти (із порушенням маркування, без відповідних документів, з вичерпаним терміном придатності).
Представником відповідача (завідуючим складом В.Куштинець) вказаний акт підписаний без зауважень.
Згідно акту №67 від 26.02.2019 вартість наданих у цей день послуг щодо забезпечення харчування становила 10131,49 грн.
27.02.2019 тво. командира частини НОМЕР_1 направив відповідачу листи за вих.№326, №327 щодо усунення виявлених порушень, які в подальшому були усунуті, що підтверджується доповіддю від 05.03.2019.
13.03.2019 позивач направив відповідачу претензію №386/6/1834, у якій вказав про нарахування штрафу за вказані порушення в загальній сумі 33693,14 грн. (по 16 846,57 грн за кожне 20% вартості наданої послуги із харчування за період з 21.02.2019 по 26.02.2019). Претензія отримана відповідачем 25.03.2019.
У позовній заяві та заяві про усунення недоліків позивачем по вказаному акту заявлено до стягнення 4 052,60 грн (по 2 026,30 грн за кожне з порушень, на підставі п.8.2.1 договору 20% від вартості наданих у цей день послуг щодо забезпечення харчування згідно акту №67).
Відповідач у відзиві на позовну заяву вважав, що акт складений відносно військової частини, а не відповідача; розрахунок повинно було робити на підставі акту приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами, а не акту наданих послуг щодо забезпечення харчування; сума претензії не відповідає сумі у позовній заяві.
Однак, вказані доводи відповідача є безпідставними, оскільки умовами договору передбачено складання акту контролю у довільній формі, актом встановлені порушення умов договору, відповідальність за які передбачена саме у розмірі 20% від вартості наданих у цей день послуг щодо забезпечення харчування.

2. 25.04.2019 комісією військової частини НОМЕР_2 з трьох представників замовника був складений акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання (до акту приймання послуг від 28.12.2019 №286/2/18/174 у військовій частині НОМЕР_2 ), яким встановлено, що:
- хліб з борошна пшеничного І ґатунку, виробник ФОБ Чоботар В.І., ДСТУ 4583:2006 від 28.01.19, термін придатності 72 год не відповідає переліку харчових продуктів 13.1.3 до договору (без герметичної упаковки та заводської етикетки);
- хліб з борошна житнього та пшеничного І ґатунку, виробник ФОБ Чоботар В.І., ДСТУ 4583:2006 від 28.01.19, термін придатності 72 год не відповідає переліку харчових продуктів 13.1.3 до договору (без герметичної упаковки та заводської етикетки).
У зв`язку із цим неможливо визначити час поставки, термін придатності та якісний стан хлібної групи, яка надходить до військової частини.
З актом ознайомлений представник виконавця Д.Обрізков, який підписав його без зауважень.
Згідно акту №115/1267 від 25.04.2019 вартість наданих у цей день послуг щодо забезпечення харчування становила 4121,22 грн.
22.05.2019 позивач направив відповідачу претензію №286/6/3491, у якій вказав про нарахування штрафу за вказані порушення в загальній сумі 8931,62грн. (20% вартості наданої послуги із харчування за період з 21.04.2019 по 30.04.2019). Претензія отримана відповідачем 24.05.2019.
У позовній заяві та заяві про усунення недоліків позивачем по вказаному акту заявлено до стягнення 824,24 грн (на підставі п.8.2.1 договору 20% від вартості наданих у цей день послуг щодо забезпечення харчування згідно акту №115/1267).
Відповідач у відзиві на позовну заяву та у апеляційній скарзі вказував, що положеннями ДСТУ дозволяється поставки хліба без упаковки, а якість хліба була підтверджена відповідними документами (якісне посвідчення, товарно-транспортну накладну, протокол випробувань).
Однак, вказані доводи відповідача відхилені судом, оскільки документально не підтверджені і ним не спростовано факт відсутності маркування на хлібі (заводської етикетки), відповідальність за що встановлена умовами договору.

3. 02.05.2019 комісією військової частини НОМЕР_4 з чотирьох представників замовника був складений акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання (до акту приймання послуг від 30.04.2019 №120 у військовій частині НОМЕР_4 ), яким встановлено, що не освіжене молоко згущене у кількості 313,5 кг за квітень 2019 року у відповідності до заявки до плану освіження запасів продовольства військової частини НОМЕР_4 на 2019 рік №350/488/57/2391 від 29.12.2018.
З актом ознайомлений представник виконавця Г.Старущак, яка підписала його без зауважень.
У подальшому представниками сторін було складено акт №2 вилучення (поновлення) військового майна від 03.05.2019, згідно якого виконавцю передано молоко згущене в кількості 313,5 кг вартістю 5 172,75 грн та закладено молоко згущене в кількості 313,5 кг вартістю 9405,00 грн. Вартість закладеного майна визначена згідно накладної №2/5 від 03.05.2019.
10.06.2019 позивач направив відповідачу претензію №286/6/3947, у якій вказав про нарахування за вказане порушення штрафу в сумі 1881,00 грн. (20% вартості молока згущеного) та пені в сумі 282,15 грн (0,1% від вартості за кожний день).
У позовній заяві та заяві про усунення недоліків позивачем по вказаному акту заявлено до стягнення 1881,00 грн (20% від вартості згущеного молока 9405,00 грн) та 18.82 грн пені (9405,00 грн х 0,1% х 2 дні).
Відповідач у відзиві на позовну заяву та у апеляційній скарзі вказував, що він не отримував заявку на постачання (освіження, оновлення) продовольства вч НОМЕР_4 у квітні 2019 року і дізнався про це тільки після складання акту, а розрахунок штрафу і пені за цим актом є невірним, оскільки вартість 313,5 кг молока згущеного становила 5172,75 грн .
Однак, вказані доводи відповідача відхилені судом, оскільки умовами договору (п.6.16.2) передбачено складення відповідної заявки на постачання (освіження, оновлення) продовольства один раз на півріччя (до 10 січня та 10 липня) і у матеріалах справи наявна копія Плану (заявка до плану) освіження запасів продовольства військової частини НОМЕР_4 , з відміткою про його одержання відповідачем, яким встановлено необхідність освіження запасів молока згущеного у квітні 2019 року. Розрахунок штрафу і пені саме від вартості майна, яке було закладено 03.05.2019, також відповідає умовам договору.

4. 08.05.2019 комісією військової частини НОМЕР_5 з чотирьох представників замовника, в присутності чергової зміни кухарів, був складений акт про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання у військовій частині, згідно якого при проведенні перевірки організації харчування при надання послуг на сніданок 07.05.2019 встановлено, що:
- при зважування готових порцій встановлено, що вага джему становить 1410 грам проте по розкладці продуктів на 96 добовидач повинно бути 1920 грам, відповідно накладної зі складу у їдальню було видано 1920 грам;
- також оперативному черговому поскаржився військовослужбовець строкової служби, який виявив у своїй порції жіноче волосся.
З актом ознайомлений представник виконавця В.М.Ілюшин, яка підписала його без зауважень.
Згідно акту №127 від 07.05.2019 вартість наданих у цей день послуг щодо забезпечення харчування становила 9075,43 грн.
22.05.2019 позивач направив відповідачу претензію №286/6/3501, у якій вказав про нарахування штрафу за вказані порушення в загальній сумі 2450,37грн, у тому числі: 1815,09 грн за виявлені небезпечні харчові продукти (волосся в їжі) (20% вартості наданої послуги із харчування за 07.05.2019) та 635,28 грн за не доведення встановлених норм харчування (20% вартості наданої послуги із харчування за 07.05.2019 х 35% (сніданок). Претензія отримана відповідачем 24.05.2019.
У позовній заяві та заяві про усунення недоліків позивачем по вказаному акту заявлено до стягнення 2450,37 грн розрахунком, що відповідає наведеному у претензії.
Відповідач у відзиві на позовну заяву та у апеляційній скарзі вказував, що у ньому не вірно вказана дата договору (28.12.2018 замість 29.12.2018), послуги надані належним чином, акт складений без участі представника відповідача, оскільки В.М.Ілюшин не є входить до зміни кухарів, тому порушення умов договору не доведено, а розрахунок штрафних санкцій необґрунтований.
Однак, вказані доводи відповідача відхилені судом, оскільки умовами договору передбачено, що акт може бути складений трьома представниками замовника за відсутності представника виконавця, представник відповідача (керуюча їдальні) з актом ознайомилась і заперечень не висловила, розрахунок штрафних санкцій відповідає умовам договору.
За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними і обґрунтованими, однак вимоги в сумі 4 052,60 грн по акту від 26.02.2019 заявлені з пропуском річної позовної давності, тому відмовив у їх задоволенні, а позовні вимоги по іншим актам на суму 5 155,61 грн штрафу та 18,82 грн пені задовольнив
Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі Договору про закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації) №286/2/18/175 від 29.12.2019, який за правовою природою є договором про надання послуг.
Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Предметом розгляду даного спору є матеріально-правова вимога про стягнення штрафних санкцій за порушення умов договору.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно з ч. 4 ст.231 ГК України розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Умовами укладеного між сторонами договору встановлено відповідальність у вигляді штрафу та пені за порушення його умов, зокрема: відсутність маркування, порушення санітарних мов, допущення до процесу виробництва осіб без особових медичних книжок, несвоєчасне освіження харчових продуктів, тощо.
Перевіривши розрахунок штрафних санкцій, заявлений до стягнення за актами про порушення від 26.02.2019, від 25.04.2019, від 02.05.2019 та від 08.05.2019, апеляційний господарський суд встановив, що він є обґрунтованим, відповідає умовам пунктів 8.2 договору та фактичним обставинам справи.
Однак, відповідачем було заявлено про застосування спеціальної позовної давності щодо вимог зі стягнення штрафних санкцій.
Так, згідно зі ст. 256 ЦК України позовною давністю є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
Частиною 2 вказаної норми ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Умовами договору (п.6.17.3) передбачено, що при виявленні порушень будь-яких умов договору представником замовника складається акт про порушення договірних зобов`язань, отже, право пред`явити вимогу у позивача виникає після складання відповідного акту про порушення.
Однак, строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК України, зокрема, щодо строку позовної давності зі стягнення штрафу і пені, були продовжені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" з 02.04.2020 р. на строк дії карантину.
Позовна заява була подана 27.04.2020 (згідно дати на поштовій накладній), отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що штраф в розмірі 4 052,60 грн, нарахований за порушення зобов`язань, зазначених у акті від 26.02.2019, стягненню не підлягає у зв`язку із пропуском строку позовної даності.
Щодо вимог про стягнення 5 155,61 грн штрафу та 18,82 грн пені за актами про порушення від 25.04.2019, від 02.05.2019 та від 08.05.2019, то за ними позовна давність не пропущена, а тому вказані позовні вимоги юридично правильно задоволені судом.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.
Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 16 листопада 2020 року без змін.
2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 22.02.2021.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

О.В. Агрикова