РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.02.2021Справа № 910/18704/20
Господарський суд міста Києва у складі cудді Спичака О.М., за участю секретаря судового засідання Тарасюк І.М., розглянувши матеріали справи

За позовом Фізичної особи-підприємця Вороб`я Олександра Федоровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбудмонтаж»

про стягнення 459368,75 грн.

Представники сторін:

від позивача: Скрицька Н.А.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Вороб`я Олександра Федоровича з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбудмонтаж» про стягнення 459368,75 грн, з яких 432360,00 грн основного боргу, 18878,26 грн пені, 4703,46 грн 3% річних та 3427,03 грн інфляційних втрат.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020 не у повному обсязі оплатив виконані позивач роботи, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 432360,00 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 18878,26 грн пені, 4703,46 грн 3% річних та 3427,03 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 відкрито провадження у справі №910/18704/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.12.2020, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Підготовче засідання, призначене на 23.12.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Спичака О.М. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 підготовче засідання у справі №910/18704/20 призначено на 10.02.2021.

У підготовчому засіданні 10.02.2021 судом було постановлено протокольну ухвалу (без виходу до нарадчої кімнати) про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.02.2021.

Представник позивача у судовому засіданні 24.02.2021 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 24.02.2021 не з`явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якої вбачається, що ухвала суду була отримана відповідачем 16.02.2021 (за ідентифікатором пошуку 082).

При цьому, відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом у відповідності до господарського процесуального закону строк не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 24.02.2021 судом було закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну і резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбудмонтаж» (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Вороб`єм Олександром Федоровичем (виконавець) укладено Договір №03/03-20 на надання послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику в установленому даним договором порядку послуги за допомогою машин, механізмів та транспортних засобів, з машиністами (водіями) виконавця на об`єкті замовника на умовах згідно з даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги в строки та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020 послуги надаються машинами, механізмами та транспортними засобами згідно з Специфікацією (Додаток №1), а також іншими транспортними засобами та механізмами за погодженням сторін, шляхом складання та затвердження додаткових угод до цього договору та відповідних специфікацій, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.2 Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020 загальна вартість договору складається із суми вартості послуг, виконаних виконавцем протягом строку дії даного договору, визначених згідно з актами наданих послуг.

Відповідно до п. 2.4 Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020 оплата за надані виконавцем послуги здійснюється в українській національній валюті (гривні) шляхом перерахування грошових коштів замовником на розрахунковий рахунок виконавця наступним чином:

- розрахунок за фактично надані послуги замовник здійснює протягом 5-ти робочих днів після підписання кожного Акту передачі-приймання наданих послуг уповноваженими представниками сторін;

- розрахунок за транспортування (перебазування) транспортних засобів до місця виконання послуг замовник здійснює протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання рахунку від виконавця.

Акти передачі-приймання наданих послуг складаються та підписуються сторонами на підставі первинних документів техніки у відповідності з даним договором (п. 2.5 Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020).

Згідно з п. 5.1 Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020 цей договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту підписання та діє по 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 6.2 Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020 передача-приймання наданих послуг у відповідності з даним договором оформлюється сторонами шляхом підписання актів передачі-приймання наданих послуг. Надані виконавцем акти передачі-приймання наданих послуг замовник зобов`язується підписувати та повертати виконавцю на протязі 3-х днів з моменту їх отримання від виконавця.

В разі відмови замовника підписати вказаний акт, доказом надання послуг є дані подорожніх листів/змінних рапортів (п. 6.4 Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020).

Згідно з п. 7.3 Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020 за недодержання, передбачених п. 2.4 даного договору, строків здійснення оплат замовник виплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який стягується пеня, від вартості неоплачених послуг у відповідності з даним договором, за кожний день затримки платежу.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказує на те, що відповідач не здійснив оплату за роботи, виконані позивачем за актами №18 від 31.05.2020 на суму 128160,00 грн, №19 від 31.05.2020 на суму 19200,00 грн, №21 від 30.06.2020 на суму 74400,00 грн, №22 від 30.06.2020 на суму 129600,00 грн, №24 від 17.07.2020 на суму 69120,00 грн та №26 від 23.07.2020 на суму 11880,00 грн, у зв`язку з чим заборгованість відповідача становить 432360,00 грн. Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 18878,26 грн, 3% річних у розмірі 4703,46 грн та інфляційні втрати у розмірі 3427,03 грн.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, викладених позивачем у позовній заяві обставин належними та допустимим доказами не спростував.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором підряду (виконання робіт).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача (відповідачів), стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Предмет повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, що тягнуть за собою певні правові наслідки. Поряд із цим, підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача (відповідачів). Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача (відповідачів) на захист проти позову.

У позовній заяві позивач визначив предмет та підстави позову. Так, предметом позову є стягнення заборгованості за виконані позивачем роботи за конкретними актами приймання-передачі виконаних робіт - №18 від 31.05.2020 на суму 128160,00 грн, №19 від 31.05.2020 на суму 19200,00 грн, №21 від 30.06.2020 на суму 74400,00 грн, №22 від 30.06.2020 на суму 129600,00 грн, №24 від 17.07.2020 на суму 69120,00 грн та №26 від 23.07.2020 на суму 11880,00 грн. Підставою позову є невиконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості робіт, виконаних позивачем відповідно до вказаних актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд розглядає даний спір в межах заявлених позивачем позовних вимог (в межах предмету та підстав позову).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020 позивачем були виконані роботи на суму 128160,00 грн, що підтверджується Актом надання послуг №18 від 31.05.2020; роботи на суму 19200,00 грн, що підтверджується Актом надання послуг №19 від 31.05.2020; роботи на суму 74400,00 грн, що підтверджується Актом надання послуг №21 від 30.06.2020; роботи на суму 129600,00 грн, що підтверджується Актом надання послуг №22 від 30.06.2020, які підписані уповноваженими представниками сторін із вказівкою, що змовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має, та скріплені відбитками печаток юридичних осіб позивача та відповідача (копії долучені позивачем до позовної заяви).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено у п. 2.4 Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020, розрахунок за фактично надані послуги замовник здійснює протягом 5-ти робочих днів після підписання кожного Акту передачі-приймання наданих послуг уповноваженими представниками сторін.

Таким чином, відповідач зобов`язаний був оплатити роботи, виконані позивачем за Актом надання послуг №18 від 31.05.2020 на суму 128160,00 грн у строк до 05.06.2020 (включно), роботи, виконані за Актом надання послуг №19 від 31.05.2020 на суму 19200,00 грн, - у строк до 05.06.2020 (включно), роботи, виконані за Актом надання послуг №21 від 30.06.2020, - у строк до 07.07.2020 (включно), роботи, виконані за Актом надання послуг №22 від 30.06.2020 на суму 129600,00 грн, - у строк до 07.07.2020 (включно).

Крім того, позивачем долучено до позовної заяви копію Акту надання послуг №24 від 17.07.2020 на суму 69120,00 грн та копію Акту надання послуг №26 від 23.07.2020 на суму 11880,00 грн.

Вказані акти не підписані відповідачем (Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбудмонтаж»).

Як зазначив позивач у позовній заяві, він надсилав відповідачу вказані акти для підписання, однак відповідач, отримавши їх, акти не підписав.

Судом встановлено, що 08.09.2020 позивач надіслав на адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Акт надання послуг №24 від 17.07.2020, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовою накладною №678.

Як вбачається з інформації з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень (роздруківка долучена позивачем до позовної заяви), вказаний Акт був отриманий відповідачем 18.09.2020 (за ідентифікатором пошуку 678).

Також, 13.10.2020 позивач надіслав на адресу відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Акт надання послуг №26 від 23.07.2020, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та поштовою накладною №020.

Як вбачається з інформації з офіційного сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень (роздруківка долучена позивачем до позовної заяви), вказаний Акт був отриманий відповідачем 16.10.2020 (за ідентифікатором пошуку 20).

Відповідно до п. 2.6 Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020 в разі прострочення замовником строку підписання Акту передачі-приймання наданих послуг та в разі відсутності зі сторони замовника мотивованої відмови від підписання вказаного Акту, послуги вважаються прийнятими замовником в безспірному порядку і замовник зобов`язаний розрахуватись з виконавцем на протязі 7-ми днів з дати передачі замовнику Акту приймання-передачі наданих послуг на підпис.

Згідно зі ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано доказів висловлення ним мотивованої відмови від підписання Акту надання послуг №24 від 17.07.2020 на суму 69120,00 грн та Акту надання послуг №26 від 23.07.2020 на суму 11880,00 грн, з огляду на що такі роботи вважаються прийняти відповідачем та відповідач зобов`язаний їх оплатити у строки, встановлені договором (відповідно до положень п. 2.6 Договору №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020).

Отже, оскільки Акт надання послуг №24 від 17.07.2020 був отриманий відповідачем 18.09.2020, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був оплатити вартість робіт, вказану в акті, в строк до 25.09.2020 (включно).

Також, оскільки Акт надання послуг №26 від 23.07.2020 був отриманий відповідачем 16.10.2020, відповідач повинен був оплатити вартість робіт, вказану в акті, в строк до 23.10.2020 (включно).

Станом на дату розгляду справи у суді відповідачем не надано доказів оплати робіт, виконаних позивачем за актами №18 від 31.05.2020 на суму 128160,00 грн, №19 від 31.05.2020 на суму 19200,00 грн, №21 від 30.06.2020 на суму 74400,00 грн, №22 від 30.06.2020 на суму 129600,00 грн, №24 від 17.07.2020 на суму 69120,00 грн та №26 від 23.07.2020 на суму 11880,00 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбудмонтаж» за Договором №03/03-2020 на надання послуг від 28.02.2020 (а саме за актами №18 від 31.05.2020 на суму 128160,00 грн, №19 від 31.05.2020 на суму 19200,00 грн, №21 від 30.06.2020 на суму 74400,00 грн, №22 від 30.06.2020 на суму 129600,00 грн, №24 від 17.07.2020 на суму 69120,00 грн та №26 від 23.07.2020 на суму 11880,00 грн) у загальній сумі 432360,00 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Вороб`я Олександра Федоровича в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбудмонтаж» суми основного боргу у розмірі 432360,00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 18878,26 грн за загальний період нарахування з 08.06.2020 по 23.11.2020 (щодо кожного простроченого платежу (акту виконаних робіт) окремо).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунки пені, долучені позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Вороб`я Олександра Федоровича в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбудмонтаж» пені у розмірі 18878,26 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 4703,46 грн за загальний період нарахування з 08.06.2020 по 23.11.2020 (щодо кожного простроченого платежу (акту виконаних робіт) окремо).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунки 3% річних, долучені позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Вороб`я Олександра Федоровича в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбудмонтаж» 3% річних у розмірі 4703,46 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати у розмірі 3427,03 грн за загальний період нарахування з червня 2020 року по жовтень 2020 року.

У разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням унаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

Кредитору, у свою чергу, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України належить право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу.

Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання.

Водночас, частиною першою статті 8 Цивільного кодексу України визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Частиною п`ятою статті 4 Цивільного кодексу України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті.

З метою реалізації Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003 затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку).

Отже, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку із простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007.

Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 Цивільного кодексу України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено право особи отримати компенсацію інфляційних збитків за весь період прострочення. Якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи і не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ №1078 від 17.07.2003.

Об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснено, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат, долучені позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості, у зв`язку з чим позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Вороб`я Олександра Федоровича в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбудмонтаж» інфляційних втрат у розмірі 3427,03 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову у повному обсязі (відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбудмонтаж» (03194, м. Київ, бульвар Кольцова, буд. 14Д, офіс 610; ідентифікаційний код: 34482827) на користь Фізичної особи-підприємця Вороб`я Олександра Федоровича (11124, Житомирська обл., Овруцький р-н, с. Бігунь; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) суму основного боргу у розмірі 432360 (чотириста тридцять дві тисячі триста шістдесят) грн 00 коп., пеню у розмірі 18878 (вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят вісім) грн 26 коп., 3% річних у розмірі 4703 (чотири тисячі сімсот три) грн 46 коп, інфляційні втрати у розмірі 3427 (три тисячі чотириста двадцять сім) грн 03 коп. та судовий збір у розмірі 6890 (шість тисяч вісімсот дев`яносто) грн 53 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст складено та підписано 25.02.2021.

Суддя О.М. Спичак