ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3396/20

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Ловга В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Москвітіна І.О. на підставі ордеру;

Від відповідача: Сабурова Ю.С. за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія будперспектива" до державного підприємства „Морський торговельний порт „Южний" про стягнення 951 815,66 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія будперспектива" (далі по тексту - ТОВ „Будівельна компанія будперспектива") звернулось до господарського суду з позовною заявою до державного підприємства „Морський торговельний порт „Южний" (далі по тексту - ДП „Морський торговельний порт „Южний") про стягнення заборгованості у загальному розмірі 951 815,66 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 836 915,70 грн., збитків від інфляції у розмірі 37 661, 20 грн., 3% річних у розмірі 51 446,06 грн., пені у розмірі 25 792,70 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань за договором №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого позивачем товару та наданих послуг.

ДП „Морський торговельний порт „Южний" повністю заперечувало проти задоволення заявлених позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Зокрема, відповідачем було наголошено про відсутність обов`язку з оплати вартості поставленого товару, у зв`язку з невиконанням позивачем прийнятого на себе обов`язку щодо реєстрації податкових накладних станом на момент звернення до суду із даним позовом. Наведене, за твердженням ДП „Морський торговельний порт „Южний", свідчить про передчасність заявлених до нього позовних вимог та наявність підстав для звільнення від відповідальності у вигляді сплати штрафних санкцій.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

26.04.2019р. між ДП „Морський торговельний порт „Южний" (Покупець) та ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" (Постачальник) було укладено договір №Т/СН-56/19, відповідно до п. 1.1 якого Постачальник зобов`язується у 2019 році поставити Покупцю товар, зазначений у Специфікації, що є додатком № 1, відповідно до цього договору та надати Покупцю супутні послуги з монтажу товару, зазначеного в позиції № 1 додатку № 1 до цього договору (Специфікація), а Покупець - прийняти і оплатити товар та супутні послуги.

Додатком №1 до договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. сторонами по справі було визначено вимоги до товару, який має бути поставлений Постачальником.

Згідно з п. 3.1 договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. Покупець оплачує конкретну партію товару прямим банківським переведенням коштів на рахунок Постачальника, протягом 10 (десяти) банківських днів з дати поставки конкретної партії товару, згідно з виставленим Постачальником рахунком, оформленим відповідно до рознарядки Покупця на поставку конкретної партії товару.

Відповідно до п. 3.3. договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. розрахунки за поставлений товар здійснюються відповідно до діючого законодавства України (у т.ч. підзаконних, регуляторних актів України тощо). У разі, якщо затримка здійснення оплати товару відбувається у зв`язку з необхідністю виконання Покупцем вищезазначених нормативних документів або інших поважних причин, що спричинили таку затримку, оплата здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання Покупцем можливості фінансування закупівлі.

Приписами п. 3.4 договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. встановлено, що сторони досягли згоди у тому, що протягом всього періоду затримки здійснення оплати, відповідно до п. 3.3 договору до Покупця не можуть застосовуватись штрафні санкції за порушення строків оплати товару.

Умовами п. п. 4.4, 4.7 договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. врегульовано, що моментом поставки товару вважається момент одержання товару Покупцем з оформленням прибуткових документів на складі Покупця. Товар вважається переданим Постачальником та прийнятим Покупцем за якістю та комплектністю після підписання видаткової та товарно-транспортної накладної. Постачальник, протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту поставки товару, зазначеного в позиції № 1 додатку № 1 до цього договору (Специфікація) надає Покупцю супутні послуги.

Згідно з пп. 6.3.12 п. 6.3 договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. Постачальник зобов`язаний надати Покупцю податкову накладну, складену належним чином, оформлену та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений законодавством України строк. Податкова накладна надається за допомогою програмного забезпечення «M.E.Doc Is.», або іншої спеціалізованої програми на електронну адресу: виключно в електронній формі після її реєстрації в ЄРПН.

Відповідно до п. 7.6 договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. за прострочення оплати вартості поставленого товару Постачальник може стягнути з Покупця пеню у розмірі 0,5 облікової ставки Національного банку України, діючої на день платежу від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше ніж за 1 місяць з моменту прострочення.

Приписами п. п. 10.1, 11.14 договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками сторін і діє по 31.12.2019р. але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Зміни та доповнення до договору можуть бути внесені в порядку, передбаченому чинним законодавством України, тільки за домовленістю сторін, що оформлюється додатковими угодами до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

23.12.2019р. між ДП „Морський торговельний порт „Южний" та ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" було укладено додаткову угоду №2 до договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р., згідно умов якої сторонами було, зокрема, викладено додаток №1 (специфікацію) у новій редакції.

27.12.2019р. між ДП „Морський торговельний порт „Южний" та ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" було укладено додаткову угоду №3 до договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р., згідно умов якої сторонами було, зокрема, викладено додаток №1 (специфікацію) у новій редакції.

27.12.2019р. ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" було поставлено ДП „Морський торговельний порт „Южний" товар, загальною вартістю 1 925 734,21 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №31, 32, а також товарно-транспортними накладними.

28.12.2019р. ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" було поставлено ДП „Морський торговельний порт „Южний" товар, загальною вартістю 3 095 760,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №34, №33, а також товарно-транспортними накладними. Таким чином, загальна вартість поставленого за договором товару складає 5 021 494,21 грн. Слід зазначити, що ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" з метою оплати відповідачем поставленого товару було виставлено ДП „Морський торговельний порт „Южний відповідні рахунки.

17.01.2020р. між ДП „Морський торговельний порт „Южний" та ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" було підписано акт передачі наданих послуг з монтажу та налагодження тельферів за договором №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р.

21.02.2020р. ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" звернулось до ДП „Морський торговельний порт „Южний" із претензією №1 про сплату заборгованості за договором №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. у загальному розмірі 5 021 494,21 грн. та суми пені у розмірі 28 318,28 грн.

Листом від 26.03.2020р. ДП „Морський торговельний порт „Южний" у відповідь на претензію №1 від 21.02.2020р. було повідомлено позивача про відсутність підстав для оплати товару за договором №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. у зв`язку з невиконанням позивачем обов`язку щодо реєстрації податкових накладних. Посилаючись на умови договору відповідачем було повідомлено позивача, що обов`язок щодо оплати товару буде виконаний ДП „Морський торговельний порт „Южний" після отримання квитанцій про реєстрацію податкових накладних.

Слід зазначити, що факт зупинення реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями та рішеннями про відмову у реєстрації податкових накладних, а також службовою запискою головного бухгалтера ДП „Морський торговельний порт „Южний" від 14.12.2020р.

Листом №09-04/20 від 09.04.2020р. ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" було повідомлено відповідача, що реєстрація податкових накладних була зупинена з причин, які не залежать від ТОВ „Будівельна компанія будперспектива". Крім того, позивачем повідомлено про звернення до суду із позовом про скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних. Посилаючись на викладені обставини, ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" просило здійснити оплату за поставлений товар та надані послуги без урахування ПДВ, а також повідомило, що остаточний розрахунок ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" буде очікувати після проведення реєстрації податкових накладних.

На підставі платіжних доручень №967 від 15.04.2020р., №816 від 15.04.2020р., №965 від 15.04.2020р. ДП „Морський торговельний порт „Южний" в рахунок оплати вартості товару за договором №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. було перераховано на рахунок ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" грошові кошти у загальному розмірі 4 184 578,51 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2020р. по справі №420/2603/20, залишеним без змін ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020р., позовні вимоги ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС в Одеській області було задоволено, визнано протиправними та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області про відмову в реєстрації податкових накладних, про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників, зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, складені ТОВ ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" податкові накладні №9 від 27.12.2019 р.; №10 від 27.12.2019 р., №11 від 28.12.2019р., №12 від 28.12.2019 р.; розрахунки коригування кількісних і вартісних показників №1 до податкової накладної №2 від 17.04.19 р.; №2 до податкової накладної №3 від 19.04.19 р; №3 до податкової накладної №4 від 19.04.19 р. за датою їх подання.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Верховного Суду від 18.01.2021р. по справі №420/2603/20 Головному управлінню Державної податкової служби в Одеській області було відмовлено у поновленні строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.05.2020р. та ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2020р. та у відкритті касаційного провадження.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ДП „Морський торговельний порт „Южний", позивачем було наголошено, що відповідачем у порушення прийнятих на себе за умовами договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. грошових зобов`язань не було сплачено на користь позивача заборгованості у розмірі 836 915,70 грн., яка згідно видаткових накладних фактично є сумою ПДВ, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду із даними позовними вимогами про стягнення суми боргу, збитків від інфляції, 3% річних та пені.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Положеннями ст. 530 ЦК України встановлено наступне: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 3.1 договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. Покупець оплачує конкретну партію товару прямим банківським переведенням коштів на рахунок Постачальника, протягом 10 (десяти) банківських днів з дати поставки конкретної партії товару, згідно з виставленим Постачальником рахунком, оформленим відповідно до рознарядки Покупця на поставку конкретної партії товару.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, в порушення наведених норм закону та умов п. 3.1 договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. ДП „Морський торговельний порт „Южний" не було у повному обсязі оплачено позивачеві вартість поставленого згідно умов договору товару, в результаті чого станом на момент вирішення даного спору у відповідача наявна заборгованість у розмірі 836 915,70 грн., яка є різницею між вартістю поставленого та оплаченого відповідачем товару (5 021 494,21 грн. - 4 184 578,51 грн. = 836 915,70 грн.).

Господарським судом критично оцінюються доводи ДП „Морський торговельний порт „Южний" про відсутність обов`язку з оплати вартості поставленого товару, у зв`язку з невиконанням позивачем прийнятого на себе обов`язку щодо реєстрації податкових накладних з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.3. договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. розрахунки за поставлений товар здійснюються відповідно до діючого законодавства України (у т.ч. підзаконних, регуляторних актів України тощо). У разі, якщо затримка здійснення оплати товару відбувається у зв`язку з необхідністю виконання Покупцем вищезазначених нормативних документів або інших поважних причин, що спричинили таку затримку, оплата здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання Покупцем можливості фінансування закупівлі.

З огляду на умови укладеного між сторонами договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р., господарський суд доходить висновку, що п. 3.3. договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. врегульовано підстави для відстрочення оплати товару у випадку необхідності виконання саме ДП „Морський торговельний порт „Южний" нормативних документів, а, отже, умови вказаного пункту не впливають та не змінюють строків виконання останнім грошових обов`язків у випадку необхідності виконання Постачальником прийнятого на себе обов`язку щодо реєстрації податкових накладних.

Господарський суд звертає увагу ДП „Морський торговельний порт „Южний", що умовами договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. не передбачено можливості відстрочити оплату товару Покупцем до моменту реєстрації Постачальником видаткових накладних, а, отже, товар має бути оплачений протягом 10 (десяти) банківських днів з дати поставки конкретної партії товару згідно п. 3.1 договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р.

З викладених обставин, позовні вимоги ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" до ДП „Морський торговельний порт „Южний" в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 836 915,70 грн. підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі сплати вартості поставленого товару, ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" в порядку ст. 625 ЦК України було нараховано ДП „Морський торговельний порт „Южний" до сплати збитки від інфляції у розмірі 37 661, 20 грн., 3% річних у розмірі 51 446,06 грн. Так, з наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що збитки від інфляції та 3% річних були розраховані позивачем на суму боргу у розмірі 4 184 578,51 грн. протягом періоду з 18.01.2020р. по 14.04.2020р. та на суму боргу розмірі 836 915,70 грн. протягом періоду з 18.01.2020р. по 16.11.2020р., з приводу чого господарський суд зазначає наступне.

Приписами п. 11.14 договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. встановлено, що зміни та доповнення до договору можуть бути внесені в порядку, передбаченому чинним законодавством України, тільки за домовленістю сторін, що оформлюється додатковими угодами до цього договору, які є його невід`ємною частиною

Листом №09-04/20 від 09.04.2020р. ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" просило відповідача здійснити оплату за поставлений товар та надані послуги без урахування ПДВ, а також повідомило, що остаточний розрахунок ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" буде очікувати після проведення реєстрації податкових накладних. Саме після отримання даного листа ДП „Морський торговельний порт „Южний" було сплачено на користь позивача суму боргу у розмірі 4 184 578,51 грн.

Враховуючи умови договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р., якими встановлено порядок внесення змін до договору, господарський суд доходить висновку, що лист ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" за №09-04/20 від 09.04.2020р. фактично не впливає на порядок та строки оплати товару за договором.

Проте, враховуючи фактичні обставини справи, господарський суд доходить висновку про недобросовісність поведінки ТОВ „Будівельна компанія будперспектива", яким спочатку було повідомлено відповідача про можливість проведення остаточного розрахунку за товар після реєстрації накладних, а в подальшому нараховано відповідачу збитки від інфляції та три відсотки річних до 16.11.2020р.

Верховним Судом у постанові від 24.10.2019р. по справі № 904/3315/18 наголошено, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зазначений принцип лежить в основі доктриниcontra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). Згаданий принцип римського права "venire contra factum proprium" є вираженням "equitable estoppel" - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на "principles of fraud" та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Господарський суд зауважує, що питання необхідності застосування принципу "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці) у випадку, якщо поведінка сторони не відповідає її попереднім заявам неодноразово досліджувалось Верховним Судом у постанові від 06.12.2019. по справі №910/353/19, у постанові від 07.11.2019р. по справі №910/12484/18, у постанові від 14.05.2020р. по справі №910/7515/19, у постанові від 19.02.2020р. по справі №915/411/19.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про необхідність застосування принципу "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці) під час дослідження питання правомірності нарахування позивачем збитків від інфляції та 3% річних протягом періоду з 10.04.2020р. по 16.11.2020р., тобто після надсилання листа №09-04/20 від 09.04.2020р.

Враховуючи невідповідність поведінки ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" його попередній заяві, а саме листу №09-04/20 від 09.04.2020р., господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування позивачу збитків від інфляції та 3 відсотків річних протягом періоду з 10.04.2020р. по 16.11.2020р., що відповідає принципу добросовісності та справедливості.

Перевіривши здійснений ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" розрахунок, враховуючи висновок суду про відсутність підстав для нарахування збитків від інфляції та 3 відсотків річних протягом періоду з 10.04.2020р. по 16.11.2020р., господарський суд доходить висновку про наявність підстав для присудження до стягнення на користь позивача збитків від інфляції у розмірі 24 986,94 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 35 877,59 грн., які були нараховані судом на суму боргу у розмірі 4 184 578,51 грн. протягом періоду з 18.01.2020р. по 14.04.2020р. та на суму боргу розмірі 836 915,70 грн. протягом періоду з 18.01.2020р. по 09.04.2020р. Наведене має наслідком необхідність часткового задоволення заявлених ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" позовних вимог у названій частині.

Відповідно до п. 7.6 договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р. за прострочення оплати вартості поставленого товару Постачальник може стягнути з Покупця пеню у розмірі 0,5 облікової ставки Національного банку України, діючої на день платежу від простроченої суми за кожний день прострочення, але не більше ніж за 1 місяць з моменту прострочення.

З посиланням на умови п. 7.6 договору №Т/СН-56/19 від 26.04.2019р., а також приписи чинного законодавства позивачем було нараховано відповідачу до сплати пеню у загальному розмірі 25 792,70 грн., яка була розрахована позивачем за кожною із видаткових накладних окремо протягом 1 місяця з моменту прострочення оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок пені, заявленої до стягнення, господарський суд дійшов висновку про правильність та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку. Наведене має наслідком необхідність задоволення заявлених ТОВ „Будівельна компанія будперспектива" позовних вимог шляхом присудження до стягнення на користь позивача пені у розмірі 25 792,70 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених товариством з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія будперспектива" позовних вимог до державного підприємства „Морський торговельний порт „Южний" шляхом присудження до стягнення на користь позивача суми основного боргу у розмірі 836 915,70 грн., пені у розмірі 25 792,70 грн., збитків від інфляції у розмірі 24 986,94 грн., 3% річних у розмірі 35 877,59 грн. В решті позову необхідно відмовити.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 - 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства „Морський торговельний порт „Южний" /65481, Одеська обл., місто Южне, вул. Берегова, 13; ідентифікаційний код 04704790/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія будперспектива" /65031, місто Одеса, вул. Паркова, буд. 5; ідентифікаційний код 41824504/ суму основного боргу у розмірі 836 915,70 грн. /вісімсот тридцять шість тисяч дев`ятсот п`ятнадцять грн. 70 коп./, пеню у розмірі 25 792,70 грн. /двадцять п`ять тисяч сімсот дев`яносто дві грн. 70 коп./, 3% річних у розмірі 35 877,59 грн. /тридцять п`ять тисяч вісімсот сімдесят сім грн. 59 коп./, збитки від інфляції у розмірі 24 986,94 грн. /двадцять чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят шість грн. 94 коп./, судовий збір 13 853,59 грн. /тринадцять тисяч вісімсот п`ятдесят три грн. 59 коп./.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 16 лютого 2021 р.

Суддя С.П. Желєзна