ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.02.2021 м. Ужгород Справа № 907/754/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Дніпро

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Манотік, м. Ужгород

про стягнення 136000,00 грн.

секретар судового засідання Корольчук М.М.

За участю представників сторін:

від позивача Онищенко В.М., Чередниченко А.В., в порядку самопредставництва (в режимі ВКЗ),

від відповідача не з`явився;

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ

Позивач звернувся з позовом, яким просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Манотік 68000,00грн штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладеного рішенням Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №54/18-р/к від 29.10.2019. Крім того, в зв`язку з порушенням двомісячного строку сплати накладеного на відповідача штрафу, позивачем нараховано та поставлена вимога про стягнення 68000,00 грн пені. Позов заявлено з посиланням на ст. ст. 56, 60 Закону Україна Про захист економічної конкуренції.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить суму 2102,00 грн сплаченого судового збору в суді першої інстанції.

Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.

В ході підготовчого провадження відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином про призначені засідання (ухвала про відкриття провадження у справі надіслана на його офіційну юридичну адресу. однак. повернулася до суду без вручення з зазначенням причини не вручення органом поштового зв`язку «За закінченням терміну зберігання»), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За наслідками проведення підготовчого провадження ухвалою суду від 28.01.2021 таке було судом закрито, а справа призначено до розгляду по суті на 10.02.2021.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих позивачем.

В судовому засіданні 18.02.2021 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Правова позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем рішення адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 29 жовтня 2019 року № 54/18-р/к у справі № 54/16-18, яким, зокрема, його дії визнано порушенням передбаченим пунктом 13 статті 50, Закону України «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів тендеру (торгів), шляхом узгодження своїх дій під час підготовки та участі у закупівлі за державні кошти: «ДК 021:2015:42630000-1 Металообробні верстати, що проводилось за допомогою вебпорталу «Prozorro», ідентифікатор процедури закупівлі в системі: UА-2017-07-10-000176-с, Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС», а також накладено штраф на відповідача в розмірі 68000,00 грн. Оскільки у встановлений законом строк відповідач суму штрафу не сплатив, позивач вважає, що такий підлягає стягненню в судовому порядку. Окрім того, відповідно до частини 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, за кожний день прострочення сплати штрафу позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі півтора відсотка від суми штрафу, яка обмежена розміром штрафу, тому складає 68000,00 грн.

Заперечення відповідача

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Адміністративною колегією Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 29 жовтня 2019 року у справі № 54/16-18 прийнято рішення № 54/18-р/к Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штраф, пунктом 1 якого визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Манотік» (індентифікаційний код 39374630), вчинило порушення, передбачене п.1 ст.50 та п.4. ч.2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів тендеру (торгів), шляхом узгодження своїх дій під час підготовки та участі у закупівлі за державні кошти: «ДК 021:2015:42630000-1 Металообробні верстати, що проводилось за допомогою вебпорталу «Prozorro», ідентифікатор процедури закупівлі в системі: UА-2017-07-10-000176-с, Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС».

За визнане порушення, на підставі статті 52 Закону України Про захист економічної конкуренції пунктом 3 вказаного рішення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Манотік» накладено штраф, який складає суму 68000,00 грн.

Супровідний лист від 31.01.2020 №54-02/229 разом з копією рішення адміністративної колегії територіального відділення надіслано відповідачу, однак, повернуто без вручення адресу з відміткою орган поштового зв1язку про причини невручення: «За закінченням терміну зберігання».

З огляду на це, повідомлення про прийняте рішення було опубліковано в порядку частини 3 пункту 1 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» в офіційному друкованому органі в газеті «Голос України» від 21.03.2020 № 54 (7311).

Таким чином, рішення вважається вручене відповідачу 01.04.2020, тобто через 10 днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення.

У встановлений частиною 3 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції двомісячний строк (до 02.06.2020) відповідач накладений на нього штраф не сплатив.

Зважаючи на це, позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути суму штрафу в примусовому порядку.

Окрім суми штрафу, керуючись ст. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі півтора відсотка від суми штрафу за кожний день прострочення сплати штрафу, однак, обмежену розміром штрафу, на суму 68000,00грн.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Згідно зі ст. 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено суб`єкти відповідальності, види порушень та розмір штрафів за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які накладаються органами Антимонопольного комітету України.

При цьому, статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" регламентовано, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу; протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Рішенням адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29 жовтня 2019 року у справі № 54/16-18 дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Манотік», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів тендеру (торгів), шляхом узгодження своїх дій під час підготовки та участі у закупівлі за державні кошти, визнано порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Згідно з положеннями статті 56 Про захист економічної конкуренції рішення органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Відповідно до частини 3 пункту 1 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняття рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі.

Оскільки інформація про прийняте 29.10.2019 адміністративною колегією Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України рішення № 54/18- р/к у справі № 54/16-18 відносно ТОВ "Манотік" була надрукована в газеті «Голос України» від 23.03.2020 № 54 (7311), таке вважається вручене відповідачу під розписку 03.04.2020. Таким чином визначений законодавцем двомісячний строк для сплати штрафу складає період: з 04.04.2020 до 04.06.2020.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що рішення органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання, а частиною третьою встановлено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Оскільки, рішення від 29 жовтня 2019 року № 54/18-р/к у справі № 54/16-18 є чинним та, відповідно, підлягає обов`язковому виконанню, однак відповідач штраф у встановлений законом строк не сплатив, то вимога позивача про його стягнення у судовому порядку є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо пені

Частиною 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Судом встановлено, що станом на момент розгляду справи штраф, накладений рішенням 29 жовтня 2019 року № 54/18-р/к у сумі 68000,00 грн, відповідачем не сплачений.

У зв`язку з несплатою відповідачем у встановлений законом строк суми штрафу, Позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення пені за період з 01.06.2020 до 03.11.2020, тобто за 156 днів, яка складає 159120,00 грн.

Суд зауважує, що позивачем помилково враховано 01-04.06.2020 в період нарахування. Однак, оскільки розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, то з врахуванням вищенаведених норм, обмежений позивачем розмір пені до розміру штрафу на суму 68000,00 грн є правомірним та підставним, відтак, виключення з розрахунку пені вказаних днів не впливає на результат.

Нормами ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що в разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відтак, оскільки судом встановлений факт порушеного права позивача щодо повної та своєчасної сплати штрафних санкції за порушення антимонопольного законодавства суб`єктами, на яких такі санкції покладені рішенням органів Антимонопольного комітету України, у зв`язку з несплатою такими суб`єктами штрафних санкцій у передбаченому чинним законодавством порядку, воно підлягає захисту судом.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ході судового розгляду, відповідач не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені судом.

Зважаючи на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми, що складає предмет спору, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 81, 129, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Манотік» (вул. Мукачівська, 11. м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000, ) в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», на рахунок управління Державної казначейської служби України в місті Ужгород, , номер рахунку (IBAN) UА0007286, банк отримувача Казначейство України (EAH), МФО 899998, штраф в сумі 68000,00( шістдесят вісім тисяч) грн та пеню в сумі 68000,00( шістдесят вісім тисяч)грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Манотік» (вул. Мукачівська, 11. м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000, ) на користь Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (пр. О. Поля, 2, м. Дніпро, 49004, , на р/р UА 0001441, банк отримувач: ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 2102,00(дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 23.02.2021

Суддя Андрейчук Л.В.