ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р. Справа № 924/196/19

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Янишиної Н.І., розглянувши справу

за позовом Городоцької міської ради Хмельницької області, Хмельницька область, м. Городок

до товариства з обмеженою відповідальністю „Автотранс Поділля, Хмельницька область, м. Городок

про стягнення збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки площею 1,4126 га, що знаходиться за адресою: м. Городок, вул. Станційна, 3-д, кадастровий номер :13:005:0033, без оформлення прав за користування нею за період з 28.08.2016р. по 19.02.2018р. в сумі 86443,00 грн., з яких: 79644,84 грн. - основний борг; 1302,67 - 3% річних; 5495,49 грн. - інфляційні втрати,

за участю представників сторін:

позивача: Черевик К.В. - на підставі довіреності від 06.03.2020 р.

відповідача: адвокат Білий В.В. - на підставі ордеру ХМ 010380 від 15.05.2019 р.

рішення ухвалюється після оголошеної 26.01.2021 року перерви

ВСТАНОВИВ:

рішенням Господарського суду Хмельницької області від 05.07.2019 відмовлено у позові Городоцької міської ради Хмельницької області, Хмельницька область, м. Городок до товариства з обмеженою відповідальністю „Автотранс Поділля, Хмельницька область, м. Городок про стягнення збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки площею 1,4126 га, що знаходиться за адресою: м. Городок, вул. Станційна, 3-д, кадастровий номер :13:005:0033, без оформлення прав за користування нею за період з 28.08.2016р. по 19.02.2018р. в сумі 86443,00 грн., з яких: 79644,84 грн. - основний борг; 1302,67 - 3% річних; 5495,49 грн. - інфляційні втрати. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.07.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.02.2020 року касаційну скаргу Городоцької міської ради задоволено частково, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.10.2019 і рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.07.2019 у справі № 924/196/19 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 05.03.2020 року прийнято до розгляду справу №924/196/19 за позовом Городоцької міської ради Хмельницької області, Хмельницька область, м. Городок до товариства з обмеженою відповідальністю „Автотранс Поділля, Хмельницька область, м. Городок про стягнення збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки площею 1,4126 га, що знаходиться за адресою: м. Городок, вул. Станційна, 3-д, кадастровий номер :13:005:0033, без оформлення прав за користування нею за період з 28.08.2016р. по 19.02.2018р. в сумі 86443,00 грн., з яких: 79644,84 грн. - основний борг; 1302,67 - 3% річних; 5495,49 грн. - інфляційні втрати; призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 03.06.2020 року призначено у справі № 924/196/19 земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання: 1) чи знаходяться на земельній ділянці, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Городок, вул. Станційна, 3Д (кадастровий номер 0:13:005:0033) будівлі та/або споруди, які не перебувають у власності ТОВ Автотранс Поділля (32000, Хмельницька область, м. Городок, вул. Шевченка, 39/5, ) та не входять до складу об`єктів його нерухомого майна? 2) який розмір земельної ділянки, що використовується ТОВ Автотранс Поділля (32000, Хмельницька область, м. Городок, вул. Шевченка, 39/5, ) за адресою: Хмельницька область, м. Городок, вул. Станційна, 3Д (кадастровий номер 0:13:005:0033), (зокрема, чи користується ТОВ Автотранс Поділля (32000, Хмельницька область, м. Городок, вул. Шевченка, 39/5, ) земельною ділянкою лише у межах належних йому об`єктів нерухомого майна або більшою площею? Якщо більшою, то якою)? Зупинено провадження у справі №924/196/19.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 12.01.2021 року поновлено провадження у справі №924/196/19 у зв`язку з надходженням на адресу суду висновку експерта; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Повноважний представник позивача під час судового розгляду спору та у наданих правових обґрунтуваннях від 26.01.2021 року акцентує увагу на витягах з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та площі її фактичного використання - 1 га. Вважає відповідну площу підтвердженою у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі. Наголошує на відсутності у висновку експерта відповідні на питання: чи користується ТОВ "Автотранс Поділля" земельною ділянкою лише в межах належних йому об`єктів нерухомого майна, або більшою площею? Якщо більшою, то якою?

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов від 08.06.2020 року просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення мотивує відсутністю доказів на підтвердження площі земельної ділянки, яка фактично використовується відповідачем, розбіжностями між розміром збитків, вказаних у акті №1 про визначення розміру збитків за тимчасове зайняття земельної ділянки від 27.03.2018 року та розміром, визначеним комісією згідно протоколу засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам від 27.03.2018 року. Зауважує на користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером :13:005:0033 також іншими особами та наявністю на ній об`єктів, які не входять до складу будівель та споруд, що належать на праві власності відповідача. У додаткових поясненнях від 08.02.2021 року наголошує на недоведеності позивачем площі земельної ділянки, яка використовується ТОВ "Автотранс Поділля", та, відповідно, розміру заявлених до стягнення коштів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Згідно з інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.03.2019 № 159792339 ТОВ "Автотранс Поділля" на праві приватної спільної часткової власності належить 1/25 та 19/100 цілісного майнового комплексу площею 3975,6 кв.м., розташованого у м. Городку, вул. Станційна, 3А (договори купівлі-продажу від 15.08.2011 року та від 25.11.2011 року відповдіно).

Рішенням Городоцької міської ради від 13.07.2016 № 35 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ "Автотранс Поділля" в м. Городку по вул. Станційній, 3Д, площею 1,4126 га із земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій, для подальшої передачі в оренду терміном на 5 років з орендною платою у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок на рік з урахуванням коефіцієнта інфляції. Зобов`язано ТОВ "Автотранс Поділля" після реєстрації земельної ділянки у 45-денний термін укласти договір оренди земельної ділянки з його подальшою реєстрацією у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

13.12.2017 року комісія у складі начальника землевпорядного відділу, спеціаліста-землевпорядника, юриста, санітарно-екологічного інспектора виконавчого комітету міської ради, начальника комунального підприємства "Госпрозрахункове архітектурно-планувальне бюро" провела обстеження земельної ділянки по вул. Станційній, 3Д у м. Городку, за результатами якого складено акт. У акті зазначено, що загальна площа земельної ділянки - 1,4126 га; фактичне використання земельної ділянки: для обслуговування власних об`єктів нерухомого майна, гаражів, складування металобрухту та ремонту автотранспорту; суб`єкт господарювання, який фактично використовує земельну ділянку - ТОВ "Автотранс Поділля".

27.03.2018 р. відбулося засідання комісії з визначення розміру збитків власникам землі та землекористувачам, за результатами якого складено протокол № 17/1, в якому зазначено, що згідно з розрахунком, наданим відділом екології та земельних ресурсів виконавчого комітету Городоцької міської ради, сума збитків, заподіяних Городоцькій міській раді ТОВ "Автотранс Поділля" за період із 28.08.2016 по 19.02.2018, становить 59 077,92 грн. Присутній на засіданні комісії директор ТОВ "Автотранс Поділля" зазначив, що не заперечує проти відшкодування збитків, але у зв`язку із тим, що така сума є значною для товариства, просив установити розстрочку терміном на 1 рік. За результатами обговорення прийнято рішення стосовно того, що ТОВ "Автотранс Поділля" не пізніше одного місяця після затвердження акта про визначення розміру збитків за фактичне користування земельною ділянкою без оформлення прав на неї має укласти договір про добровільне відшкодування збитків із Городоцькою міською радою в сумі 59 077,93 грн. за період із 28.08.2016 по 19.02.2018.

27.03.2018 р. комісія з визначення розміру збитків землевласникам та землекористувачам склала акт № 1 про визначення розміру збитків за тимчасове зайняття земельної ділянки, в якому зазначено, що загальна сума заподіяних ТОВ "Автотранс Поділля" збитків за період із 28.08.2016 по 19.02.2018 становить 79 644,84 грн. Цей акт затверджено розпорядженням Городоцької районної державної адміністрації від 27.06.2018 № 362/2018-р.

У повідомленні від 06.07.2018 р. № 42/04-15-1625/2018 Городоцька районна державна адміністрація запропонувала відповідачеві у 10-денний строк із дня надходження повідомлення розглянути його разом з актом від 27.03.2018 № 1 про визначення розміру збитків за тимчасове зайняття земельної ділянки.

У претензії від 25.10.2018 р. № 4551 Городоцька міська рада наголосила на необхідності погашення спірних збитків.

Згідно з довідкою фінансового відділу виконавчого комітету Городоцької міської ради від 16.02.2019 № 1221 станом на 01.02.2019 р. коштів за шкоду, заподіяну на земельних ділянках комунальної власності, не наданих у користування та не переданих у власність, внаслідок їх самовільного зайняття, від ТОВ "Автотранс Поділля" до міського бюджету не надходило.

22.05.2019р. комісією по здійсненню самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території Городоцької міської ради у складі комісії першого заступника міського голови Літвінчука С.М., секретаря комісії в.о. начальника відділу екології та земельних ресурсів Стригло О.В., та членів комісії: депутата Городоцької міської ради Бех П.М., начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Мацьохи В.Л., головного спеціаліста санітарно-екологічного інспектора відділу екології і земельних ресурсів Шморгала В.В., головного спеціаліста відділу екології і земельних ресурсів Бамбулі О.О., у присутності керівника ТОВ „Автотранс Поділля ОСОБА_1 проведено обстеження земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер :13:005:0033) площею 1,4126 га. з метою встановлення факту її використання ТОВ „Автотранс Поділля, за результатами якого складено акт обстеження та використання земельної ділянки. В результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка по вул. Станційна, 3Д в м. Городок має площу 1,4126 га, цільове призначення для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій; рішення Городоцької міської ради №35 про надання в оренду зазначеної земельної ділянки ТОВ „Автотранс Поділля прийнято 13.07.2016р., однак договір оренди земельної ділянки не укладався. В акті встановлено, що на момент огляду фактично використовується 1,0 га землі. Із пояснення землекористувача слідує, що на початку 2019р. він звертався до міської ради із заявою про проведення поділу вищевказаної земельної ділянки до зменшення площі фактичного використання її до 1,0 га. В акті міститься план-схема земельної ділянки, з якої вбачається на ній розміщене нерухоме майно.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки на 08.09.2016 року, грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :13:005:0033 площею 14126 кв.м. у 2016 році становила 1439015,62 грн.; у 2017 році 1299749,55 грн.

У зв`язку із користуванням ТОВ "Автотранс Поділля" земельною ділянкою комунальної власності, неоформленням правовстановлюючих документів на неї (договору оренди землі) та несплатою коштів за таке користування Городоцька міська рада звернулася до ТОВ "Автотранс Поділля" із позовом у цій справі та просила стягнути 79 644,84 грн. збитків, 1 302,67 грн. 3 % річних і 5 495,49 грн. інфляційних втрат.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 року, направляючи дану справу на новий розгляд, зауважив на необхідності дослідження та з`ясування обставин, пов`язаних із правильністю здійснення позивачем розрахунку, здійснення оцінки доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; достеменного встановлення розміру земельної ділянки, яка використовується відповідачем (чи користується відповідач земельною ділянкою лише у межах належних йому об`єктів нерухомого майна або більшою площею, а отже, чи не ґрунтується на припущеннях встановлення комісією в акті обстеження від 13.12.2017 площі, яку покладено в основу обрахунку заявленої до стягнення суми).

У висновку експерта №781/020, складеного за результатами проведення експертизи, призначеної ухвалою суду від 03.06.2020 року, на запитання «чи знаходяться на земельній ділянці, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Городок, вул. Станційна, 3Д (кадастровий номер 0:13:005:0033) будівлі та/або споруди, які не перебувають у власності ТОВ Автотранс-Поділля (32000, Хмельницька область, м. Городок, вул. Шевченка, 39/5, ) та не входять до складу об`єктів його нерухомого майна?» надано наступну відповідь: на земельній ділянці, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Городок, вул. станційна, 3Д, кадастровий номер 0:13:005:0033, знаходяться будівлі та споруди (або їх частини) загальною площею забудови 0,0098 га (98 кв.м.), які не перебувають у власності та/або користуванні ТОВ «Автотранс Поділля» та не входять до складу об`єктів його нерухомого майна. При цьому, усі будівлі та споруди, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером 0:13:005:0033 ( крім не ідентифікованих капітальної одноповерхової будівлі та водонапірної башти Рожновського), входять до складу цілісного майнового комплексу загальною площею 3975,6 кв.м., що розташований по вул. Станційній, 3Д в м. Городок Хмельницької області та перебуває у спільній частковій власності ТОВ «Автотранс Поділля», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також інших співвласників, однозначна інформація про яких вілсутня в наданих на дослідження матеріалах справи.

На запитання «який розмір земельної ділянки, що використовується ТОВ Автотранс Поділля (32000, Хмельницька область, м. Городок, вул. Шевченка, 39/5, ) за адресою: Хмельницька область, м. Городок, вул. Станційна, 3Д (кадастровий номер 0:13:005:0033), (зокрема, чи користується ТОВ Автотранс Поділля (32000, Хмельницька область, м. Городок, вул. Шевченка, 39/5, ) земельною ділянкою лише у межах належних йому об`єктів нерухомого майна або більшою площею? Якщо більшою, то якою)» надано наступну відповідь: розмір земельної ділянки, який однозначно використовується ТОВ «Автотранс Поділля» за адресою: Хмельницька область, м. Городок, вул. Станційна, 3Д, складає 0,1028 га (1028 кв.м.) та співпадає з площею забудови будівель та споруд (або їх частин), що знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером 0:13:005:0033 та перебувають у користуванні ТОВ «Автотранс Поділля». Оскільки вся інша площа земельної ділянки, окрім частин загальною площею 0,0098 га (98 кв.м.), що знаходяться під будівлями та спорудами інших осіб, перебуває у спільному користуванні співвласників цілісного майнового комплексу загальною площею 3975, 6 кв.м., що розташований по вул. Станційній, 3Д в м. Городок Хмельницької області, без визначення на місцевості меж роздільного землекористування, визначити розмір фактичного землекористування ТОВ «Автотранс Поділля» поза межами будівель не немає можливості.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За положеннями ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Відповідно до статті 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

За змістом статей 122, 123, 124 Земельного кодексу України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними у статті 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, в якому відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

За змістом частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини 1 статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Збитками згідно з пунктом 2 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом зазначених положень Цивільного кодексу України та Земельного кодексу України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

У частині 1 статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 зазначеного Кодексу).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом глав 82 і 83 цього Кодексу для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Збитки за користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів та безпідставно набуте майно мають різну правову природу і охоплюються різним нормативно-правовим регулюванням. Утім, на відміну від збитків, для стягнення яких необхідно довести наявність складу правопорушення, для висновку про наявність підстав для повернення безпідставно набутих коштів потрібно встановити обставини набуття або збереження майна за рахунок іншої особи (потерпілого), а також те, що набуття або збереження цього майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Отже, у разі коли особа користувалася земельною ділянкою без достатньої правової підстави, у зв`язку з чим зберегла кошти, вона зобов`язана повернути ці кошти власникові земельної ділянки на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Як уже зазначалося, Городоцька міська рада, посилаючись на відсутність оформленого права користування ТОВ "Автотранс Поділля" спірною земельною ділянкою, звернулася з даним позовом до суду.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентований у Земельному кодексі України. Так, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частини 1, 2 статті 120 Земельного кодексу України).

Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України унормовано, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, з огляду на викладене, немає підстав для застосування до спірних правовідносин положень чинного законодавства про відшкодування шкоди (збитків) земельних ділянок, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташовано цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди, внаслідок чого її власник недоотримує дохід у виді орендної плати, за своїм змістом є кондикційними. Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України). Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), від 20.11.2017 у справі № 922/3412/17, від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17.

Водночас, згідно з частиною 1 статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 3 статті 162 цього Кодексу позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. За змістом викладеного предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до частини 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

На відміну від викладеного, правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо безоплатного користування земельною ділянкою та відшкодування коштів, пов`язаних з її використанням без належного оформлення правовстановлюючих документів на неї (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (провадження № 14-473цс18) та від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19)).

При цьому суд, з`ясувавши під час розгляду справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну їх правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини (аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)). Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним під час вирішення судом питання про те, яким законом потрібно керуватися для вирішення спору (аналогічну правову позицію викладено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 761/6144/15-ц (провадження № 61-18064св18)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми, що регулюють повернення потерпілому безпідставно набутого (збереженого) майна (коштів).

Відтак, набувши у власність нерухоме майно, відповідач повинен оформити своє право на земельну ділянку, на якій воно розташоване, у встановленому законом порядку, тобто звернутися до відповідної ради (у випадку комунальної власності) із відповідною заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування або у власність (ст. ст. 123, 124 ЗК України).

Інформацією з Державного реєстру речових прав стверджується та не заперечується учасниками судового розгляду, що ТОВ «Автотранс Поділля» є власником 19/100 та 1/25 часток цілісного майнового комплексу загальною площею 3975,6 кв.м. за адресою: Хмельницька область, м. Городок, вул. Станційна, буд. 3Д.

При цьому, матеріали справи не містять доказів належного оформлення відповідачем права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :13:005:0033 за адресою: Хмельницька область, м. Городок, вул. Станційна, буд. 3Д, зокрема, укладення відповідного договору оренди з Городоцькою міською радою та державної реєстрації такого права, що, з огляду на вищевикладені положення законодавства, є підставою для відшкодування власнику майна безпідставно збережених коштів орендної плати.

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав, земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи пов`язані із безпідставним збереженням майна розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі. Дана правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18.

В свою чергу, основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями пункту 288.5.1 статті 288 Податкового кодексу України. Подібна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

Відповідно до частини 2 статті 20 і частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Таким чином, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки є належним та допустимим доказом, що підтверджує дані про нормативну грошову оцінку. Подібна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі № 917/353/19.

На вказаному також наголосив Верховний Суд у постанові від 05.02.2020 року у даній справі, зазначивши, що за змістом статей 15, 20, 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки як нормативна грошова оцінка. Внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим. Відомості про нормативну грошову оцінку земель вносяться до Державного земельного кадастру на підставі технічної документації з такої оцінки. Згідно з абзацом 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Відтак, з огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, визначаючи розмір заборгованості відповідача, необхідно дослідити та з`ясувати обставини, пов`язані із правильністю здійснення позивачем розрахунку, здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; достеменно встановити розмір земельної ділянки, яка використовується відповідачем (чи користується відповідач земельною ділянкою лише у межах належних йому об`єктів нерухомого майна або більшою площею, а отже, чи не ґрунтується на припущеннях встановлення комісією в акті обстеження від 13.12.2017 площі, яку покладено в основу обрахунку заявленої до стягнення суми).

На необхідність підтвердження розміру земельної ділянки, якою фактично користується особа, до якої подано позов органом місцевого самоврядування про стягнення неодержаних доходів у розмірі орендної плати звернула увагу Велика Палата у постанові від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 та у постанові від 04.12.2019 зі справи № 917/1739/17, а також Верховний Суд у постанові від 20.12.2019 року у справі № 917/266/19.

Витягами із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки стверджується, що грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :13:005:0033 площею 14126 кв.м. у 2016 році становила 1439015,62 грн.; у 2017 році 1299749,55 грн. У 2018 році, як зазначає позивач, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :13:005:0033 також склала 1299749,55 грн. у зв`язку із встановленням коефіцієнту індексації на рівні 1,0.

З метою визначення розміру земельної ділянки, яка використовується відповідачем (чи користується відповідач земельною ділянкою лише у межах належних йому об`єктів нерухомого майна або більшою площею), судом призначено експертизу, за результатами якої зроблено висновок, що розмір земельної ділянки, який однозначно використовується ТОВ «Автотранс Поділля» за адресою: Хмельницька область, м. Городок, вул. Станційна, 3Д, складає 0,1028 га (1028 кв.м.) та співпадає з площею забудови будівель та споруд (або їх частин), що знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером 0:13:005:0033 та перебувають у користуванні ТОВ «Автотранс Поділля». Також у висновку зазначено, що на земельній ділянці, що розташована за адресою: Хмельницька область, м. Городок, вул. станційна, 3Д, кадастровий номер 0:13:005:0033, знаходяться будівлі та споруди (або їх частини) загальною площею забудови 0,0098 га (98 кв.м.), які не перебувають у власності та/або користуванні ТОВ «Автотранс Поділля» та не входять до складу об`єктів його нерухомого майна. При цьому, усі будівлі та споруди, які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером 0:13:005:0033 ( крім не ідентифікованих капітальної одноповерхової будівлі та водонапірної башти Рожновського), входять до складу цілісного майнового комплексу загальною площею 3975,6 кв.м., що розташований по вул. Станційній, 3Д в м. Городок Хмельницької області та перебуває у спільній частковій власності ТОВ «Автотранс Поділля», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також інших співвласників.

За змістом ст. 98 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 Господарського процесуального кодексу України).

Так, у висновку експерта на запитання про розмір земельної ділянки, що використовується ТОВ Автотранс Поділля за адресою: Хмельницька область, м. Городок, вул. Станційна, 3Д (кадастровий номер 0:13:005:0033), експертом надано відповідь, що відповідач користується земельною ділянкою площею 0,1028 га, в межах належних йому приміщень. Водночас, розмір ділянки поза приміщеннями встановити неможливо по причині відсутності межових знаків, які б посвідчували реальне використання між співвласниками.

Тобто, експертом у межах можливого надано відповідь на питання про розмір фактичного використання відповідачем земельної ділянки, на встановленні чого при новому розгляді справи наголосив Верховний Суд. Інших доказів судом не здобуто.

Оскільки судом не виявлено та сторонами не зазначено невідповідностей висновку експерта вимогам ст. 98 ГПК України, суд приходить до висновку про підтвердження факту користування відповідачем земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0:13:005:0033, площею 0,1028 га без правовстановлюючих документів за спірний в даній справі період з 28.08.2016 року про 19.02.2018 року.

В контексті викладеного, враховуючи висновки експертного дослідження, суд критично оцінює доводи щодо використання ТОВ «Автотранс Поділля» земельною ділянкою площею 1,4126 га, про що зазначено в акті обстеження земельної ділянки від 13.12.2017 року, а також твердження позивача щодо використання земельної ділянки площею 1,0 га по причині відповідної вказівки у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі, оскільки такі рішення скасовано постановою ВС, у якій, в свою чергу, наголошено на необхідності встановлення судом першої інстанції розміру земельної ділянки, яка використовується відповідачем, та чи не ґрунтується на припущеннях встановлення комісією в акті обстеження від 13.12.2017 площі, яку покладено в основу обрахунку заявленої до стягнення суми.

На підставі встановлених даних щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки з кадастровим номером 0:13:005:0033, а також площі земельної ділянки, яка використовується відповідачем, судом здійснено наступний перерахунок безпідставно збережених коштів орендної плати за заявлений позивачем період.

За 2016 рік: з 28.08.2016 року по 31.12.2016 року - 126 днів; нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,4126 га 1439015,62 грн.; 3% від НГО становить 43170,47 грн. за земельну ділянку площею 1,4126 га, за площу 0,1028 га 3141,67 грн. в рік та 8,58 грн. в день; за 126 днів = 1081,08 грн.

За 2017 рік: з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року 356 днів; нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,4126 га 1299749,55 грн.; 3% від НГО становить 38992,49 грн. за земельну ділянку площею 1,4126 га, за площу 0,1028 га 2837,62 грн.

За 2018 рік: з 01.01.2018 року по 19.02.2018 року 50 днів; нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,4126 га 1299749,55 грн.; 3% від НГО становить 38992,49 грн. за земельну ділянку площею 1,4126 га, за площу 0,1028 га 2837,62 грн. за рік; 7,77 грн. за день; за 50 днів 388,5 грн.

Відтак, сума безпідставно збережених коштів орендної плати за користування ТОВ «Автотранс Поділля» земельною ділянкою площею 0,1028 га за адресою: Хмельницька область, м. Городок, вул. Станційна, 3Д, за період з 28.08.2016 року по 19.02.2018 року склала 4307,2 грн.

Оскільки доказів сплати 4307,2 грн. безпідставно збережених коштів орендної плати матеріали справи не містять та учасниками судового розгляду не надано, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 4307,2 грн., в стягненні 75 337,64 грн. суд відмовляє.

Позивач також нарахував 3% річних за період з 28.07.2018 року по 11.09.2019 року та втрати від інфляції з серпня 2018 року по січень 2019 року.

У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 910/22034/15 зроблений висновок, що стаття 625 ЦК поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.

З огляду на вимоги ст. 79, 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно здійснює перерахунок, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем) (п. 59 постанови палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду ВС від 16.03.2020 № 922/1658/19).

Судом здійснено перерахунок 3% річних та втрат від інфляції за вказаний позивачем період в межах суми заборгованості та встановлено, що 3% річних становить 70,45 грн., втрати від інфляції 300,77 грн. Таким чином, в стягненні 1232,22 грн. 3% річних та 5194,72 грн. втрат від інфляції суд відмовляє.

З всього вищевикладеного, позов Городоцької міської ради Хмельницької області, Хмельницька область, м. Городок до товариства з обмеженою відповідальністю „Автотранс Поділля, Хмельницька область, м. Городок про стягнення збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки площею 1,4126 га, що знаходиться за адресою: м. Городок, вул. Станційна, 3-д, кадастровий номер :13:005:0033, без оформлення прав за користування нею за період з 28.08.2016р. по 19.02.2018р. в сумі 86443,00 грн., з яких: 79644,84 грн. - основний борг; 1302,67 - 3% річних; 5495,49 грн. - інфляційні втрати, підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути 4307,2 грн. безпідставно збережених коштів орендної плати, 70,45 грн. 3% річних та 300,77 грн. втрат від інфляції. В стягненні 75337,64 грн. безпідставно збережених котів, 1232,22 грн. 3% річних та 5194,72 грн. втрат від інфляції суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору, в тому числі, за подання апеляційної та касаційної скарг, покладаються на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог (1921,00 грн. + 2881,5 грн. + 3842,00 грн. = 8644,5 грн.; 5,41% (розмір задоволених позовних вимог) від 8644,5 грн. = 467,67 грн.).

Відповідно ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 4 ст. 127 ГПК України).

Позивачем із заявою про розподіл судових витрат у справі надано рахунок-фактуру №781-20 від 17.08.2020 року про сплату 11500,00 грн. ФОП Власюку В.В. за послуги по проведенню судової земельно-технічної експертизи у справі №924/196/19, а також квитанцію від 17.09.2020 року про перерахування вказаної суми.

Статтею 129 ГПК України унормовано, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено на 5,41%, 622,15 грн. витрат на проведення експертизи покладаються на відповідача, 10 877,85 грн. - на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Городоцької міської ради Хмельницької області, Хмельницька область, м. Городок до товариства з обмеженою відповідальністю „Автотранс Поділля, Хмельницька область, м. Городок про стягнення збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки площею 1,4126 га, що знаходиться за адресою: м. Городок, вул. Станційна, 3-д, кадастровий номер :13:005:0033, без оформлення прав за користування нею за період з 28.08.2016р. по 19.02.2018р. в сумі 86443,00 грн., з яких: 79644,84 грн. - основний борг; 1302,67 - 3% річних; 5495,49 грн. - інфляційні втрати, задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс Поділля» (32000, Хмельницька область, м. Городок, вул. Шевченка, 39/5, код 35541301) на користь Городоцької міської ради (32000, Хмельницька область, м. Городок, вул. Грушевського, буд. 53, код 04060708) 4307,2 грн. (чотири тисячі триста сім грн. 20 коп.) безпідставно збережених коштів орендної плати, 70,45 грн. (сімдесят грн. 45 коп.) 3% річних, 300,77 грн. (триста грн. 77 коп.) втрат від інфляції, 467,67 грн. (чотириста шістдесят сім грн. 67 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В стягненні 75 337,64 грн. безпідставно збережених котів, 1232,22 грн. 3% річних та 5194,72 грн. втрат від інфляції відмовити.

Стягнути з Городоцької міської ради (32000, Хмельницька область, м. Городок, вул. Грушевського, буд. 53, код 04060708) на користь товариства з товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс Поділля» (32000, Хмельницька область, м. Городок, вул. Шевченка, 39/5, код 35541301) 10 877,85 грн. (десять тисяч вісімсот сімдесят сім грн. 85 коп.) витрат на проведення експертизи.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.02.2021 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 3 прим.: 1 до справи; 2 позивачу Городоцька міська рада Хмельницької області (3200, Хмельницька область, м. Городок, вул. Грушевського, 53); 3 відповідачу ТОВ „Автотранс Поділля ( 32000, Хмельницька область, м. Городок, вул. Шевченка, 39/5). Всім рекомендованим листом з повідомленням про вручення