ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 лютого 2021 року Справа № 903/28/21

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 , м. Луцьк

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Явір 2011", м. Луцьк

про зобов`язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 ;

від відповідача: Бондарук Юрій Анатолійович, довіреність № б/н від 01.07.2020;

в с т а н о в и в:

13.01.2021 позивач - ОСОБА_1 звернувся з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Явір 2011" про зобов`язання здійснити перерахунок внеску на утримання будинку за період з 01.02.2019 по 31.12.2020 з розрахунку 4,57 грн. за м.кв. площі.

Ухвалою суду від 18.01.2021 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.02.2021.

Представник відповідача в судовому засіданні та у заяві за вх.№01-83/18/21 від 01.02.2021 просить закрити провадження у справі, оскільки предметом позову ОСОБА_1 до ОСББ «ЯВІР 2011» є вимога про зменшення плати за утримання будинку, яка не стосується здійснення господарської діяльності позивача, а отже не підпадає під юрисдикцію господарського суду. Крім того, звертає увагу суду на те, що Статутом ОСББ «ЯВІР 2011» частку співвласників у статутному капіталі (майні) об`єднання не визначено, а тому співвласники багатоквартирного будинку не є носіями корпоративних прав, а відносини між співвласниками багатоквартирного будинку та ОСББ не є корпоративними.

Представник позивача заперечив подану заяву та вважає, що дана справа підсудна Господарському суду Волинської області.

Розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Фізична особа - ОСОБА_1 звернувся з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Явір 2011" про зобов`язання здійснити перерахунок внеску на утримання будинку за період з 01.02.2019 по 31.12.2020 з розрахунку 4,57 грн. за м.кв. площі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Позивач доводить, що до виключеної компетенції загальних зборів співвласників відноситься поряд з іншим: визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Згдіно рішення Загальних зборів ОСББ від 17.01.2019 розмір внеску на утримання будинку по АДРЕСА_1 становив 1,85 грн. за 1 м.кв. та ремонтний фонд -4,65 грн. за 1 м. кв. (2,72 грн. за 1 м.кв. (кредит на утеплення) та 1,93 за 1м.кв. (кредит на індивідуальний тепловий пункт). Рішенням від 17.01.2019,яке оформлене протоколом №17 з лютого 2019 збільшено розмір внеску на утримання будинку (внесок включає витрати на утримання будинку та ремонтний фонд на повернення кредиту) до 7,34 грн. за 1 м.кв. Звертає увагу суду на те, що рішенням господарського суду Волинської області від 08.01.2020 по справі №903/324/20 визнано недійсним п.2 рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Явір 2011» оформленого протоколом №18 від 27.08.2019, яким збільшено розмір внеску на 55 коп. на послуги адвоката - до 7,87 грн. за 1 м.кв. площі. Рішення від 17.01.2019 розмір внеску встановив 1,85 грн. за 1 м.кв. та ремонтний фонд - 4,65 грн. за 1 м.кв. (2,72 за 1 м.кв. кредит на утеплення ) та 1,93 грн. за 1 м.кв. (кредит на індивідуальний тепловий пункт). Станом на січень 2019 кредит на індивідуальний тепловий пункт (ремонтний фонд 1,93 грн. за 1 м.кв.) об`єднанням погашено, відтак в кошторис на 2019 вказані витрати не включені. Отже, позивач доводить, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.05.2020 по справі №903/899/19 визнано недійсним п.2 рішення загальних зборів ОСББ Явір 2011 від 17.01.2019 (новий розрахунок внеску утримання будинку) - 7,34 грн. та рішенням Господарського суду Волинської області від 08.12.2020 по справі №903/324/20 визнано недійсним п.2 рішення Загальних зборів ОСББ «Явір 2011» оформленого протоколом №18 від 27.08.2019, яким збільшено розмір внеску на 55 коп. на послуги адвоката - до 7,87 грн. за 1 м.кв. площі, а тому вважає, що у період з лютого 2019 і поданий час має застосовуватись розмір внеску 4,57 грн. за 1 м.кв.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті-), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду,

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі;

5) справи у спорах щодо цінних паперів;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю);

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав;

14) справи у спорах про захист ділової репутації;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

У даному випадку позовні вимоги позивача підпадають під п.3 , ч. ст. 20 ГПК України.

Згідно ч.6 ст. 30 ГПК України визначено, що спори виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасниками (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який був, пов`язані зі створенням, діяльністю управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Пунктом 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» визначено, що предметом відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними:

1)актів органів управління юридичної особи;

2) її установчих документів;

3) правочинів,

4)укладених юридичною особою, якщо позивач обґрунтує свої вимоги порушенням його корпоративних прав або інтересів, тощо. Виняток становлять трудові спори за участю юридичної особи.

Згідно ст. 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Також згідно ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України визначено, що господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до ЦКУ, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

З огляду на наведені положення ст. ст. 167, 55 ГКУ, корпоративні права характеризуються такими ознаками: 1) особа має частку у статутному капіталі господарської організації; 2) особа має права на участь в управлінні господарською організацією; 3) має право на отримання певної частини прибутку (дивідендів) господарської організації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до частин 2, 6, ст. 4 Закону України ««Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. ОСББ є юридичною особою, що створюється відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 85 Цивільного кодексу України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Частиною 7 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Аналогічні положення закріплені також в пункті 1.8 ОСББ «ЯВІР 2011», затвердженого установчими зборами ОСББ «ЯВІР 2011» (протокол № 17 від 13 листопада 2016).

Слід зазначити, що Статутом ОСББ «ЯВІР 2011» частку співвласників у статутному капіталі (майні) об`єднання не визначено.

Таким чином, співвласники багатоквартирного будинку не є носіями корпоративних прав, а відносини між співвласниками багатоквартирного будинку та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку не є корпоративними. Відповідно, спір у даній справі між фізичною особою - співвласника багатоквартирного будинку та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку не є корпоративним.

Аналогічні правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23 січня 2018 року по справі № 925/1321/16.

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною вимогою про перерахунок внеску на утримання будинку за період з 01.02.2019 по 31.12.2020 з розрахунку 4,57 грн. за м.кв. площі.

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що за суб`єктним складом сторін та враховуючи зміст правовідносин, який є предметом даного позову, дана справа не підлягає розгляду в господарському судочинстві.

Згідно пунктів 1, 2, 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частин 2, 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Враховуючи вищезазначене, даний спір не підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства, а справа підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Керуючись п. 1, ч.1 т. 231, 233, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд,

у х в а л и в:

1. Закрити провадження у справі № 903/28/21.

2. Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена протягом 10 днів з дня складання повного тексту ухвали в порядку ст.257 ГПК України.

Повний текст ухвали

складено та підписано 11.02.2021.

Суддя В. М. Дем`як