ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" лютого 2021 р., м. Київ Справа № 911/395/21

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза Андрія Федоровича, перевіривши заяву Акціонерного Товариства "Таскомбанк" № 1867/70 від 04.02.2021 про забезпечення позову що подана разом із позовною заявою Акціонерного Товариства "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ) до 1. Приватного Підприємства "Белвет" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. 2-га Інтернаціональна, буд. 22, ), 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Белмікс" (69100, Харківська обл., місто Харків, просп. Науки, буд. 77, ), 3. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), 4. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за кредитом договору,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява № 1866/70 від 04.02.2021 Акціонерного Товариства "Таскомбанк" до 1. Приватного Підприємства "Белвет", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Белмікс" 3. ОСОБА_1 , 4. ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом договору.

Разом з позовною заявою на розгляд суду надійшла заява про забезпечення позову Акціонерного Товариства "Таскомбанк" № 1867/70 від 04.02.2021. В поданій заяві позивач повідомляє, що згідно з умовами кредитного договору укладеного між позивачем та відповідачем-1, Банк має право вимагати повернення кредиту сплати нарахованих процентів, можливої неустойки, комісійної винагороди у випадках, передбачених цим договором, а позичальник, відповідно, зобов`язаний повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов`язання в порядку та в строки, встановлені цим договором.

Як стверджує позивач, умови кредитного договору Позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, станом 21.01.2021 заборгованість Позичальника перед Банком за Генеральним договором про надання банківських послуг від 17.10.2017 (кредитним договором) складає 1837447,34 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по кредитному договору та виписками, доданими позивачем до матеріалів позовної заяви.

Заявник стверджує, що відповідачі повністю уникають своїх обов`язків з повернення кредиту, заборгованість постійно збільшується, позичальник навмисно протягом тривалого часу не здійснює виконання зобов`язань за кредитним договором щодо погашення суми боргу, процентів за його користування: діє недобросовісно, ухиляється від виконання обов`язків, покладених кредитним договором.

Таким чином, з огляду на розмір заборгованості, що утворилась і зазначена в позові, існує обґрунтована ймовірність неможливості виконання рішення суду про стягнення коштів із боржника за рахунок наявного у нього майна через недобросовісність позичальника, у зв`язку із чим позивач вирішив звернутися до суду із заявою про забезпечення позову та накладення арешту на майно боржника.

Акціонерним Товариством "Таскомбанк" було з`ясовано, що відповідачу 3 (поручителю згідно договору поруки № Т 26.3.2018 І 5811 від 01.08.2018), ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,25 га, житловий будинок загальною площею 284,9 кв. м та ј частка квартири загальною площею 67,7 кв. м.

З огляду на вищевикладене, позивач просить задовольнити його заяву про забезпечення позову та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу-3 до набрання законної сили судовим рішенням у справі. Позивач також звертає увагу, що такий вид забезпечення позову є співмірним заявленим майновим вимогам та обмежуватиме виключно право відповідача на відчуження належного йому нерухомого майна до ухвалення та/або виконання рішення суду.

Позивач стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно до частин 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має звернутися до суду.

Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Згідно до частини 2 ст. 144 ГПК України примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Суд, розглянувши подані матеріали, встановив, що заява відповідає вимогам до змісту та форми заяви, викладених у ст. 139 ГПК України, відтак підлягає розгляду судом по суті.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд, розглянувши подану заяву, зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (аналогічна правова позиція викладено в Постанові Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 910/6924/18).

Питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову не є додатковим засобом відповідальності або стимулювання відповідача до виконання зобов`язань, а діють виключно як засіб забезпечення реального виконання рішення суду. Отже, заявник просить забезпечити позов встановленим законом способом і який кореспондується з обраним способом захисту порушеного права відповідно до поданої позовної заяви.

Водночас, суд повідомляє, що відповідно до ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що невжиття у даному випадку заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, позаяк відповідач 3 жодним чином не позбавлений права відчужити належне йому майно не для мети пов`язаної з виконанням грошових зобов`язань, що існують у нього перед позивачем.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача про забезпечення позову та накласти арешт на: (1) земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:031:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04; (2) житловий будинок загальною площею 284,9 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04; (3) ј частку квартири загальною площею 67,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35887973.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 136 - 141, 144, 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Акціонерного Товариства "Таскомбанк" № 1867/70 від 04.02.2021 про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на:

земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :01:031:0021, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04.

житловий будинок загальною площею 284,9 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 04.

ј частку квартири загальною площею 67,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35887973.

Стягувач: Акціонерне Товариство "Таскомбанк" (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, ).

Боржник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили та підписана 11.02.2021.

Суддя А.Ф. Черногуз