ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.01.2021 Справа № 905/2022/20

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання Коновалова А.І.

Позивач - Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Відповідач - Приватне акціонерне товариство "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

Про стягнення 44160 грн.

Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - відповідач) про стягнення 44160 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що на станцію Маріуполь-Сортувальний зі станції Волноваха прибув потяг №3213 до складу якого входило 18 порожніх власних вагонів та 36 платформ з порожніми контейнерами. В зазначеному поїзді знаходилось 47 власних вагонів та 7 вагонів власності філії "Центр транспортної логістики" АТ "Укрзалізниця". Відповідач вчасно не забрав передані позивачем вагони з передавальної колії станції призначення, у зв`язку з чим залізницею було нарахована плату за користування вагонами за 47 власних вагонів в сумі 29852,52 грн, плата за користування вагонами за 7 вагонів власності ЦТЛ в сумі 8893,08 грн, збір за зберігання вантажу в сумі 4643,28 грн та збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях в розмірі 771,12 грн.

Ухвалою суду від 02.12.2020 вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Учасники розгляду справи були повідомлені належним чином про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

30.12.2020 до суду поданий відзив на позов, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав, зазначивши, що затримка вагонів сталась з причин, що не залежить від відповідача, а виключно з вини залізниці. Так, 14.06.2020 на під`їзну колію прибуло 988 вагонів, з них на станцію Маріуполь-Сортувальний прибуло 388 вагонів, що перевищило середньодобовий вагонообіг по даній станції на 77,2%. Крім того, розрахунок додаткових зборів повинен здійснюватись за 14 годин зберігання, а не за 54 години. Також, відповідачем було вже здійснено плату за користування 7 вагонами у розмірі 8893,08 грн, які належать Філії "Центр транспортної логістики" АТ "Укрзалізниця", тому вимоги позивача в цій частині вважає безпідставними. Також, у парку прийому станції було виявлено 4 вагони, які мали порушення технічного стану. Окрім наведеного, затримка поїзду №3213 відбулась на станції призначення, а не на підходах до неї, як було зазначено позивачем.

11.01.2021 до суду від представника відповідача надійшли доповнення до відзиву, в яких додатково зазначається про затримку вагонів у зв`язку з перевищенням максимальної переробної спроможності навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника та одержувача. На підтвердження вказаних обставин додано відповідні відомості про прибуття вагонів на під`їзну колію ПрАТ "ММК ім.Ілліча" з внутрішньої диспетчерської системи комбінату.

01.02.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач заперечує щодо доводів відповідача, викладених у відзиві. Також, до відповіді на відзив доданий лист начальника станції Маріуполь-Сортувальний, відповідно до якого сума за користування вагонами власності філії "ЦТЛ" в розмірі 8893,08 грн нарахована неправомірно.

Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

14.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "ЦТЛ" ПАТ "Укрзалізниця" (далі-перевізник), та Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - замовник) укладено договір про надання послуг №00039/ЦТЛ-2018 (далі - договір про надання послуг), відповідно до п.1.1 якого, предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою (а.с.11-18).

28.02.2017 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі-залізниця) та Приватним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - власник колії) укладено договір №1/28 (з додатковими угодами до нього від 22.05.2018, від 17.07.2018, від 19.11.2019) про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" при станції Маріуполь-Сортувальний та станції Асланове регіональної філії "Донецька залізниця" (в редакції додаткової угоди до договору від 17.07.2018).

Строк дії договору до 31.12.2020 включно (п.19 договору в редакції додаткової угоди від 19.11.2019) (а.с.19-27).

Відповідно до п.1 договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018), згідно з Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору, експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику і примикає, зокрема, станцією Сартана ІІ власника колії до станції Маріуполь-Сортувальний стрілкою №4 залізниці до колії насуву на непарну гірку власника колії; стрілкою №18 залізниці до колії розпуску на парну гірку залізниці; стрілкою №103 залізниці до колії №30 станції Маріуполь-Сортувальний залізниці і стрілкою №2 до парної горловини парка прибуття станції Маріуполь-Сортувальний залізниці. Під`їзна колія обслуговується локомотивом власника колії.

За змістом п.2 договору, розгорнута довжина під`їзної колії складає 441775 метрів.

Вагони для під`їзної колії подаються локомотивом залізниці (п.5 договору).

За умовами пункту 14 договору, власник колії сплачує Залізниці плату, зокрема, за користування ваганами (контейнерами) згідно Правилам користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1; інші збори і плати згідно Статуту залізниць, Правил перевезень вантажів, Тарифного керівництва №1. Збори і плати вносяться залізниці згідно діючому законодавству.

14.06.2020 о 01 год. 30 хв. на станцію Маріуполь-Сортувальний зі станції Волноваха прибув потяг №3212 до складу якого входило 54 вагони (47 власних та 7 філії "Центру транспортної логістики" АТ "Укрзалізниця").

Відповідно до пам`ятки про подавання вагонів №1612, 14.04.2020 о 03 год. 50 хв. вагони були здані позивачем та прийняті відповідачем (а.с.33).

В зазначеній пам`ятці міститься підпис працівника вантажовласника про прийняття вагонів.

В пам`ятці №1612 або в інших документах не зазначено щодо виявлення вагонів у незадовільному технічному стані.

Відповідно до п.5 договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018) визначено, що придатність вагонів під навантаження у технічному стані (в т.ч. під подвійні операції), що прибули на станцію Маріуполь-Сортувальний та Рудна встановлюється робітниками Залізниці під час огляду вагонів на здавальних коліях з визначенням їх придатності записом у журналі ф.ВУ-15.

Згідно з пунктом 15 договору (в редакції додаткової угоди 17.07.2018), при переданні на під`їзну колію несправних власних вагонів або контейнерів, що належать підприємствам або власності перевізника Залізниця складає відповідний акт загальної форми ГУ-23 та при поверненні даних вагонів у порожньому стані на передавальні колії складається ф.ВУ-23М та дається повідомлення до Автоматизованої Системи УЗ.

Отже, сторони погодили ким саме визначається придатність вагонів у технічному стані, місце огляду вагонів та якими документами має бути засвідчена вказана обставина.

Як зазначає відповідач, порушення технічного стану вагонів було виявлено працівниками відповідача "у парку прийому станції Маріуполь-Сортувальний про що зроблений запис в книзі натурного огляду вагонів".

Таким чином, відповідачем не доведено у спосіб погоджений з позивачем у договорі, наявність вказаних вище обставин.

Також, відповідач не надав доказів, які б свідчили, що прийняття ним вагонів відбулось внаслідок усунення позивачем виявлених відповідачем порушень технічного стану вагонів.

Згідно з актом про затримку вагонів №1-28, потяг №3213 був відправлений з 2 колії парка прибуття Маріуполь-Сортувальний 16.06.2020 о 13год.45хв. (а.с.34).

18.06.2020 позивачем складений акт загальної форми №6-188, за змістом якого, зокрема, з вини вантажоотримувача простоював поїзд №3213 в кількості 54 вагонів з 07год. 50хв. 14.06.2020 до 13год. 45хв. 16.06.2020. Загальний час знаходження 54 вагонів на коліях станції склав 53год. 55хв., за що відповідачу було нараховано плату за користування вагонами, збір за зберігання вантажів та збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (а.с.35)

Відомості плати за користування вагонами №18069070р, №18069069р та накопичувальна картка №18060555, підписані представником відповідача із зауваженнями (а.с. 36-40).

23.07.2020 позивачем на адресу відповідача була направлена претензія з вимогою сплатити кошти в сумі 44160 грн (а.с.43-44).

Згідно з відповіддю на претензію №94/539 від 17.08.2020, вимоги про сплату коштів у сумі 44160 грн відхилені (а.с.45).

Відповідно до ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), загальні умови перевезення визначаються ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За змістом ч. 5 ст. 306 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовим актами.

Згідно з ст.71 Статуту Залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором.

За користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати (стаття 119 Статуту).

Відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23. За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Плата за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу нараховується за Відомостями плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які оформляються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів. Відомості плати за користування вагонами, контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами оформляються в електронному або паперовому вигляді. На вимогу вантажовласника йому надається копія Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, Пам`ятки про видачу/приймання контейнерів.

Плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника.

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером.

Час користування вагонами на залізничних під`їзних коліях, що обслуговуються локомотивами власників колій, обчислюється з моменту їх передавання на передавальних коліях.

У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством.

Вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником.

Відповідач, як підставу для звільнення від плати за користування вагонами, зазначає, що 14.06.2020 на під`їзну колію прибуло 988 вагонів, з них на станцію Маріуполь-Сортувальний прибуло 388 вагонів, що перевищило середньодобовий вагонообіг по даній станції на 77,2%.

В той же час, відповідачем не надано доказів на підтвердження погодження з позивачем середньодобового вагонообігу по даній станції.

Також, відповідачем не доведено, що залізницею вагони подавались саме на фронти навантаження з перевищенням їх максимальної переробної спроможності.

Позивачем, виходячи з приписів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 (далі Збірник тарифів), нарахована плата за користування 47 власними вагонами в сумі 29852,52 грн (з ПДВ).

Перевіривши розрахунок плати за користування вагонами суд задовольняє вимогу в цій частині повністю.

Суд, враховуючи поданий позивачем лист, який підписаний начальником станції Маріуполь-Сортувальний, відповідно до якого плата за користування 7 вагонами власності філії "ЦТЛ" в сумі 8893,08 грн була оплачена, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги в цій частині.

Статтею 46 Статуту передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача щодо невірного розрахунку позивачем збору за зберігання, оскільки термін має обчислюватись з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.

Відповідно до п.8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України, від 21.11.2000 № 644, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 "Збір за зберігання вантажів на місцях загального користування" розділу ІІІ "Збори за роботи та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів" Збірника тарифів, після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,0 грн за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тон. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Позивачем за час простою вагонів був нарахованих збір за зберігання вантажу в сумі 4643,28 грн.

Перевіривши нарахований позивачем збір за зберігання вантажу, суд задовольняє вимоги в цій частині частково, в сумі 4642,56 грн.

Крім того, позивач просив стягнути збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях у розмірі 771,12 грн.

Пунктом 2.1 пункту 2 "Збір за зберігання вантажів на місцях загального користування" розділу ІІІ "Збори за роботи та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів" Збірника тарифів зокрема передбачено, що збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн за добу.

Перевіривши розрахунок збору за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, на суму 770,69 грн.

Таким чином, враховуючи недоведеність відповідачем, що затримка забирання вагонів сталась з вини залізниці, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача частково, в сумі 35265,77 грн.

Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Судові витрати, на підставі ст.129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Левченка, б.1, ідентифікаційний код юридичної особи - 00191129) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (01001, м.Київ, вул.Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код юридичної особи - 40075815) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, Донецька область, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу - 40150216) плату за користування власними вагонами у розмірі 29852 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот п`тдесят дві) грн 52 коп., збір за зберігання вантажу в розмірі 4642 (чотири тисячі шістсот сорок дві) грн 56 коп., збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях у розмірі 770 (сімсот сімдесят) грн 69 коп. та витрати з оплати судового збору в розмірі 1678 (одна тисяча шістсот сімдесят вісім) грн 64 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст.257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 08.02.2021.

Суддя О.В. Говорун