ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2021 року м.Херсон Справа № 923/826/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., за участю секретаря судового засідання Кудак М.І., розглянувши справу за позовом: Фізичної особи-підприємця Гладишева Юрія Валерійовичя ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Відповідача : Фізичної особи-підприємця Шакун Інни Ігорівни ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

про стягнення 212 100 грн.

За участю представників сторін :

від позивача - Гладишева О.О., представник, довіреність № 1246 від 20.08.2020, видана до 12.08.2023

від відповідача - Гулько С.О., представник, довіреність № 1528 від 16.09.2019, дійсна до 16.09.2024

в с т а н о в и в :

У серпні 2020р. позивач звернувся до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача Фізичної особи-підприємця Шакун Інни Ігорівни, ІПН НОМЕР_2 збитки (матеріальну шкоду) у формі понесених позивачем витрат по орендній платі за 11 місяців в розмірі 66 660 гривень 00 коп. та стягнути з Фізичної особи-підприємця Шакун Інни Ігорівни, ІПН НОМЕР_2 неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення обов`язку повернення речі в розмірі 145 440 гривень 00 коп., судові витрати просив покласти на Відповідача.

Ухвалою від 21.08.2020р. суд залишив позовну заяву без руху.

07.09.2020р. позивачем були усунуті недоліки, в зв`язку з чим, на підставі ст.ст.12,20,50,176,234 ГПК України, суд ухвалою від 09.09.2020р. прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, постановив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначив засідання по справі у підготовчому провадженні на 30 вересня 2020р. Явку представників сторін визнав обов`язковою. Ухвалою запропоновано відповідачу до 30.09.2020р. подати до суду письмовий відзив (заперечення) на позов, а також документи, що підтверджують направлення відзиву і доданих до нього доказів позивачу. Позивачу встановлено строк до 30.09.2020 на подання до суду заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи. Суд попередив сторони, що за невиконання вимог господарського суду передбачена відповідальність у відповідності зі ст.135 ГПК України.

В матеріалах справи докази вручення позивачу ухвали про відкриття провадження у справі відсутні. Копія ухвали направлена на адресу відповідача повернулась до суду без вручення, з відміткою пошти «неправильно зазначена (відсутня) адреса» та «не проживає».

У підготовче засідання 30.09.2020р. сторони не забезпечили явку представників. На підставі ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відклав підготовче засідання у справі на 02.11.2020р. (з урахуванням перебування судді у відпустці). Копія ухвали від 30.09.2020р. направлена на адресу відповідача повернулась до суду без вручення, з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвалою від 02.11.2020р. за відповідним клопотанням представника відповідача про ознайомлення з матеріалами справи, суд відклав розгляд справи до 17.11.2020р., продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, призначив участь позивача у режимі відео конференції. Копія ухвали від 02.11.2020р. направлена на адресу відповідача повернулась до суду без вручення, з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Безпосередньо в судовому засіданні 17.11.2020р. представник відповідача надав до суду відзив на позов з відповідними додатками (вх.№2/2423/20), яким представник просить відмовити у задоволенні позову, витребувати з архіву суду на ознайомлення матеріали справи № 923/275/19.

Ухвалою від 17.11.2020р., враховуючи право позивача на подання відповіді на відзив, суд відклав розгляд справи до 02.12.2020р.

25.11.2020р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив з відповідним обґрунтуванням.

Копія ухвали від 17.11.2020р. направлена на адресу відповідача повернулась до суду без вручення, з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

02.12.2020р. представник відповідача подав до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання, не раніше 15.12.2020р. з врахуванням часу на подання заперечення на відповідь на відзив.

Відповідно до ухвали суду від 02.12.2020р. судове засідання не відбулось з технічних причин, розгляд справи відкладено до 18.12.2020р.

Копія ухвали від 02.12.2020р. направлена на адресу відповідача повернулась до суду без вручення, з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

В судовому засіданні 18.12.2020р. відповідачем заявлено клопотання про долучення до справи додаткових доказів, а також представник просила долучити до матеріалів справи копію диску, зробленого зі справи № 923/275/19.

В судовому засіданні, що відбулося 18 грудня 2020р. суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про витребування з архіву Господарського суду Херсонської області на ознайомлення матеріали справи № 923/275/19, мотивуючи тим, що клопотання не містить посилань на норму ГПК України, та суд самостійно докази не збирає, а виходячи з принципів диспозитивності господарського процесу відповідач сам зобов`язаний надати суду всі докази, які він вважає за потрібними.

Окрім цього, щодо долучення до справи додаткових доказів, судом в судовому засіданні встановлено, що докази подано з порушенням приписів, встановлених ст. 80 ГПК України, за таких обставин, докази, подані відповідачем судом не приймаються, клопотання відповідача про долучення зазначених додаткових доказів залишено без задоволення.

Ухвалою від 18.12.2020р. суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі №923/826/20; справу призначив до судового розгляду по суті на 05.01.21р. на 14-00 год.

05.01.2021р. в судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті, оголошено перерву перед стадією дослідження доказів до 22.01.2021р.

19.01.2021р. від позивача до суду надійшла заява про недопустимість доказу.

22.01.2021р. безпосередньо в судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, також просила долучити докази, які були дослідженні у справі № 923/275/19, клопотала про поновлення строку.

Суд протокольною ухвалою у судовому засіданні 22.01.2021 розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку та про долучення доказів залишив їх без задоволення. Суд не визнав поважними причини пропуску відповідачем строків надання доказів та встановленого порядку їх надання. В засіданні оголошено перерву до 27.01.2021р.

22.01.2021р. через канцелярію суду надійшло вищеозначене клопотання представника відповідача, яким остання просила долучити до матеріалів справи оригінали доказів, які були дослідженні в судовому засіданні 05.01.2021р. та які були подані з порушенням приписів, встановлених ст. 80 ГПК України. У клопотанні представник просив поновити строк на подання даних доказів, при цьому причин поважності його пропуску у клопотанні не наводить. Також, представник у клопотанні просить взяти до уваги положення ч.2 п.1 ст.258 ЦК України, а саме спеціальну позовну давність в один рік, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

26.01.2021р. через систему «Електронний суд» позивачем подано заперечення на клопотання від 21.01.2021р., в якому зазначає, що відповідач не обґрунтувала причини пропуску строку долучення доказів до матеріалів справи з причин, що не залежали від неї. А подання даних доказів на такому етапі судового розгляду є відвертим зловживанням процесуальними правами, тому вважає, що для забезпечення змагальності сторін дане клопотання не підлягає задоволенню. Також позивач у запереченні наводить відповідну позицію стосовно клопотання в частині долучення доказів за наведеним переліком.

27.01.2021р. безпосередньо перед судовим засіданням відповідачем на адресу суду подано заяву про відвід судді.

Ухвалою від 27.01.2021р. відмовлено у задоволенні заяви ФОП Шакун І.І. про відвід судді Пінтеліної Т.Г. від розгляду справи № 923/826/20. Після оголошення ухвали суд вбачав за необхідне продовжити розгляд справи, сторона позивача не заперечувала проти розгляду, проте представник відповідача заперечувала у зв`язку із зайнятістю.

В судовому засіданні оголошено перерву до 03.02.2021р.

03.02.2021р. в судове засідання прибули представники сторін. Враховуючи кількість призначених до розгляду справ, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважав за необхідне провести розгляд справи по суті.

Безпосередньо у судовому засіданні 03.02.2021р. представник відповідача подала суду клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності в порядку п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Судом 05.02.2021р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

І. Стислий виклад позиції відповідача (ФОП Гладишева Юрія Валерійовича).

12.10.2017 року між ФОП Гладишевим Юрієм Валерійовичем та ФОП Шакун Інною Ігорівною (далі - Суборендар) було укладено договір суборенди (далі - Договір суборенди) земельну ділянку загальною площею 0,2700 га (з кадастровим номером :05:008:0129), що розташована за адресою: Херсонська область, м. Каховка, вул.Мелітопольська, 24.

За умовами договору ФОП Гладишев Ю.В. (далі - Орендар) передав, а ФОП Шакун І.І. прийняла в строкове платне користування земельну ділянку (далі торгівельний майданчик) строком оренди до 29.05.2018 року (п. 3.1. Договору) з дати реєстрації Договору суборенди. Номер запису про інше речове право: 23118265 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Земельна ділянка з кадастровим номером :05:008:0129, власником якої є Каховська Міська рада, перебувала в оренді ФОП Гладишев Ю.В. на підставі договору оренди від 29.05.2008 року та додаткової угоди до нього від 21.08.2013 р. № 2201163, Договору оренди земельної ділянки (нова редакція) від 23.05.2018 року.

Пунктами 4.1., 4.2., 4.4., Договору суборенди встановлено, що суборендар вносить плату у грошовій формі, що становить 6% від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням коефіцієнта інфляції за кожен рік окремо. Жовтень - 6060,18 грн., листопад - 6060,18 грн., грудень - 6060,23 грн. Орендна плата вноситься у такі строки: до 20 числа кожного місяця. У разі не внесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,5 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань громадянка Шакун І.І. зареєструвалася фізичною особою-підприємцем 08.06.2017 р., номер запису 0011260. Основний вид економічної діяльності фізичної особи-підприємця: оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, код КВЕД 46.73.

Разом із земельною ділянкою Суборендар прийняла у користування за актом прийому-передачі земельної ділянки додатково й інше, належне ФОП Гладишеву Ю.В. на праві приватної власності майно, необхідне для ведення господарської діяльності. А саме: електрична трансформаторна підстанція, облаштоване офісне приміщення вагонного типу, технічні приміщення складського типу, навіси, автомобіль грузопідйомник "автокар", рекламний біг-борд.

П. 7.1. Договору суборенди від 12 жовтня 2017р. передбачено повернення земельної ділянки Орендарю після припинення дії договору.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. (Стаття 759 ЦК України).

Суборендар ФОП Шакун I.I. порушила своє зобов`язання повернути земельну ділянку, як це передбачено п. 7.1. Договору суборенди від 12.10.2017 року, щодо повернення, вищезазначеної земельної ділянки. Оскільки, продовжувала користуватися земельною ділянкою 12 місяців після припинення Договору суборенди, всупереч статей 627, 628 та 629 Цивільного кодексу України, ст. 291 ГК України, частини 1 ст. 785 ЦК України, частини 1 ст. 509 ЦК України, частини 1 ст.173 ГК України.

Керуючись статтею 222 ГК України, неодноразово ФОП Гладишевим Ю.В. було пред`явлено ФОП Шакун І.І. письмові претензії з вимогою звільнити торгівельний майданчик та повернути належне майно, проте дані вимоги були проігноровані до липня 2019 року, саме у липні 2019 року Шакун І.І. вивезла належні їй будівельні матеріали з території торгівельного майданчика.

Листи-претензії були направлені: 08.05.2018 р. - № 1; 11.06.2018 р. - № 2; 13.07.2018 р. - № 2; 26.09.2018 р. - № 4; 19.11.2018 р. - № 5; 05.04.19 р. - № 7. Даний перелік не є вичерпним. Всі звернення були проігноровані ФОП Шакун І.І.

Проте не зважаючи ні на умови договору суборенди, ні на вимоги, суборендар після спливу строку дії Договору суборенди продовжувала користуватися орендованим майном аж до липня місяця 2019 року, чим порушила господарське зобов`язання передбачене Договором суборенди від 12.10.2017 р., створила перешкоду в зайнятті законною господарською діяльністю.

Але дані обставини не звільнили позивача від виконання зобов`язань за договором оренди від 23 травня 2018 року по сплаті орендної плати за земельну ділянку, якою він фактично не користувався, дані обставини спричинили для позивача збитки, так як дії/бездіяльність ФОП Шакун І.І. позбавили його у періоді з вересня 2018 року по липень 2019 року отримувати прибуток, а виконання зобов`язання по сплаті орендної плати ним виконано.

П. 9 договору оренди від 23.05.2018 року передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на спеціальний рахунок бюджету в розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а отже щомісячний платіж з орендної плати складає 6060 грн.

В даному випадку, ФОП Шакун І.І. не вчинивши дій з повернення майна, нанесла позивачу збитки (майнову шкоду) в формі не сплачених нею орендних платежів за час фактичного користування земельною ділянкою, в розумінні ст. 216 ГК України, ст. 22 ЦК України.

Протиправність дій того, хто завдав шкоду є ще однією обов`язковою умовою відповідальності за завдані збитки (шкоду). Тобто порушення договірного зобов`язання, а саме ФОП Шакун І.І. не повернула належне позивачу майно на праві оренди та праві власності, так як це було передбачено Договором. Причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою - третя умова.

Протиправні дії відповідача породили шкідливий результат, оскільки позивачем сплачувались щомісячні платежі на користь Каховської міської ради за час, коли він не міг користуватися, вищевказаною земельною ділянкою для ведення господарської діяльності.

В силу статтей 220, 225 ГК України, розрахунок збитків становить:

6060 грн. X 11 місяців (з вересня 2018 року по липень 2019 року) = 66 660 грн. 00 коп.

В обґрунтування розрахунку збитків позивач зазначає, що період з вересня 2018 року по липень 2019 року є періодом фактичного користування земельною ділянкою відповідачем після закінчення договору суборенди від 12 жовтня 2017 року, за який суборендар не сплачувала орендної плати. Так, як у періоді після закінчення договору суборенди, з червня по серпень включно 2018 року, платежі на користь Каховської міської ради було сплачено ФОП Шакун І.І. щомісячно. Дані обставини свідчать, що ФОП Шакун І.І. умисно не повертала належне позивачу майно на праві оренди.

Враховуючи ст.193 Господарського кодексу України, ст.530 ЦК України, ст.1166 ЦК України, ч.1 ст. 623 ЦК України, позивач зазначає, що 05.07.2018 р. за участі свідків було складено Акт опису майна ФОП Шакун І.І., які вона залишила та зберігала на території торгівельного майданчика за адресою: вулиця Мелітопольська, будинок 24, місто Каховка, Херсонської області. Копію даного акту додано до позовної заяви. 10.12.2018 р. позивачем було направлено лист запрошення на незалежне товарознавче дослідження будівельних матеріалів до ФОП Шакун І.І. 14.12.2018 р. було проведено товарознавче дослідження, Херсонською Торгово-промисловою палатою, будівельних матеріалів ФОП Шакун І.І. про що отримано експертний висновок 25.06.2019 року, з детальним переліком будівельних матеріалів та фотографіями будівельних матеріалів.

ФОП Шакун І.І. направила свого представника Гулько С.О на незалежне товарознавче дослідження, яке проводилося на території торгівельного майданчика на протязі майже 5 годин. Проте, представник ФОП Шакун І.І. покинула територію торгівельного майданчика завчасно ще на початку проведення незалежного товарознавчого дослідження.

В липні 2019 року ФОП Шакун І.І. забрала належні їй будівельні матеріали з торгівельного майданчика, звільнивши його.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач спричиняла збитки в розмірі орендної плати на протязі одинадцяти місяців умисно, бажаючи й надалі користуватися земельною ділянкою торгівельного майданчика, про що свідчать орендні платежі у періоді з червня по серпень 2018 року. Такі дії носять характер недобросовісності.

Акту повернення земельної ділянки та іншого належного майна між позивачем та ФОП Шакун І.І. складено не було, оскільки остання на контакт не йде.

У липні 2018 року ФОП Шакун І.І. оформила нотаріальну довіреність на ім`я Дурасов Руслан Олександрович, чим надала право останньому здійснювати дії від імені та в інтересах довірителя. Також, в 2017 році між ФОП Шакун І.І. та Дурасовим Р.О. було укладено договір спільної діяльності на території торгівельного майданчика. Останній фактично вів справи ФОП Шакун І.І. на території торгівельного майданчика. Дані обставини ввели позивача в оману, щодо відповідальності через порушення зобов`язань за договором суборенди суборендарем.

Після закінчення Договору суборенди від 12.10.2017 р. Дурасов Р.О. неодноразово створював мені перешкоду у зайнятті законною господарською діяльністю, діючи в інтересах ФОП Шакун, шляхом повідомлення Каховського відділення ГУНП в Хесонській області, що начебто я заволодів його майном, та майном ФОП Шакун І.І., грошовими коштами, будівельними матеріалами, які зберігалися на території торгівельної бази за адресою: АДРЕСА_3 .

17.01.2019 року Слідчим суддею Каховського міськрайонного суду Херсонської області було накладено арешт на вилучені та належні позивачу на праві приватної власності, будівельні матеріали, які було реалізовано у селищі Горностаївка, за заявою Дурасова Р.О., який діяв в інтересах ФОП Шакун І.І. Кримінальне провадження № 0001347.

05.02.2019 року слідчим Каховського ВП ГУНП було проведено огляд території торгівельної бази за адресою: вул. Мелітопольська, 24, м. Каховка, Херсонської області. За протоколом огляду місця події встановлено, що майно належне ФОП Шакун І.І., згідно заявленого її представником переліком, знаходиться на території торгівельної бази за адресою: АДРЕСА_3 . Дана інформація зазначена в Ухвалі про скасування арешту майна від 18 лютого 2019 року в рамках кримінального провадження № 002619.

09.04.2019 року було подано до Господарського суду Херсонської області позовну заяву, справа № 923/275/19 до ФОП Шакун І.І. (відповідача 1) та ФОП Дурасов Р.О. (відповідач 2) про стягнення заборгованості суборендної плати, стягнення збитків, заподіяних через неможливість користування земельною ділянкою та упущеної вигоди.

ФОП Шакун було недоплачено орендну плату за 15 днів користування у листопаді 2017 року, дані обставини було встановлено Господарським судом Херсонської області у справі № 923/275/19, а також з даним висновком суду першої інстанції погодилась судова колегія Південно-Західного апеляційного господарського суду, що й зазначено у Постанові від 24.02.2020 р.

19.09.2019 року Господарський суд Херсонської області постановив Рішення про часткове задоволення позову в справі № 923/275/19, а саме стягнуто з ФОП Шакун І.І. на користь позивача заборгованість по орендній платі у розмірі 3030 грн.

Господарським судом Херсонської області, також було встановлено, що ФОП Шакун І.І. було допущено прострочення виконання повернення орендованого майна, оскільки припинення орендної плати в розумінні умов Договору пов`язано з моментом повернення орендованого майна, а не з фактом спливу строку дії Договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вимога стягнення неустойки, згідно частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України до ФОП Шакун І.І. не пред`являлась. В задоволенні позовних вимог заявлених до Відповідача-2 в справі № 923/275/19 Дурасова Р.О. було відмовлено.

Відтак, вимогу про стягнення неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення мною за позовом до ФОП Шакун І.І. не було заявлено.

Розрахунок неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення обов`язку повернення речі. Частина 2 статті 785 ЦК України передбачає особливий вид майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який не виконує обов`язку з повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Договором суборенди від 12.10.2017 р. передбачено повернення земельної ділянки Орендарю після припинення дії договору.

П. 3.1. Договору суборенди від 12.10.2017 року передбачено строк дії договору до 29 травня 2018 року. Суборендар ФОП Шакун І.І. порушила своє зобов`язання повернути земельну ділянку та потягом 12 місяців продовжувала користуватися нею за для власних потреб, що у свою чергу було збитковим для позивача.

Договором Суборенди передбачено орендну плату у грошовій формі, що становить 6% від нормативної грошової оцінки землі та справляється щомісяця до 20 числа в сумі 6060 грн.

Акту повернення земельної ділянки ФОП Шакун І.І. складено не було, проте фактично ФОП Шакун І.І. користувалася земельною ділянкою після закінчення строку Договору суборенди з червня 2018 року по червень 2019 року включно.

У липні 2019 року позивачем було проведено заходи направлені на ремонт огорожі на території торгівельного майданчика, а саме демонтаж 2-х секцій. Під час проведення ремонтних робіт робітники ФОП Шакун І.І. забрали належні їй будівельні матеріали, звільнивши територію торгівельного майданчика.

При цьому, Господарським судом Херсонської області у справі № 923/275/19, було встановлено факт прострочення зобов`язання ФОП Шакун І.І. з повернення орендованого майна строком у 12 місяців, таким чином, 6060 грн (щомісячний платіж) X 2 = 12120 грн X 12 місяців = 145 440 грн.

Неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

На підставі вищевикладеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнути з Фізичної особи-підприємця Шакун Інни Ігорівни, ІПН НОМЕР_2 збитки (матеріальну шкоду) у формі понесених витрат по орендній платі за 11 місяців в розмірі 66 660 (шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят) гривень 00 коп.; стягнути з Фізичної особи-підприємця Шакун Інни Ігорівни, ІПН НОМЕР_2 неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення обов`язку повернення речі в розмірі 145 440 (сто сорок п`ять тисяч чотириста сорок) гривень 00 коп.

Відповідно до відповіді на відзив позивача, вбачається, що відповідно до умов п. 7.1 Договору суборенди, після Припинення дії договору суборенди суборендар повертає орендарю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, в якому він одержав її в суборенду. Земельна ділянка, яка є об`єктом договору оренди, згідно Акту прийому - передачі від 14.10.2017 року отримано Шакун І.І. Працівник, який здійснював реалізацію товарів ФОП Шакун 02.07.2018 року покинув територію торгівельного майданчика забравши з собою матеріальні цінності бухгалтерського характеру. Проте, ні ФОП Шакун , ні її представник за нотаріальною довіреність Дурасов Р.О. не вчинили жодних дій спрямованих на те щоб забрати належні ФОП Шакун І.І. будівельні матеріали та повернути земельну ділянку, тобто продовжували фактично користуватися земельною ділянкою ще протягом року - до липня місяця 2019 року. Незважаючи на чисельні звернення позивача з вимогою звільнити земельну ділянку, повернення земельної ділянки, відповідно до умов договору здійснено не було.

Чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Таким чином, у разі припинення або розірвання договору оренди земельної ділянки державної (комунальної) власності орендар повинен сплатити орендну плату за фактичний період перебування землі у користуванні у поточному році, тобто до дати повернення земельної ділянки орендодавцю, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки.

Відповідачем не надано належного доказу повернення земельної ділянки, шляхом підписання акту приймання-передачі. Посилання Відповідача на опис листа вкладення не підтверджує самого факту надсилання листа з актом прийому-передачі. До того ж, у наданій копії опису відповідачем дата штампу поштового відділення є сумнівною, оскільки відбиток змазано.

Так, належним доказом направлення акту приймання-передачі відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека) та опису вкладення у цінний лист з поіменним переліком документів, видані відправникові поштового відправлення.

Отже, сам опис вкладення не підтверджує факт надсилання даного акту відповідачем, а тим паче не підтверджує повернення земельної ділянки. Це значить, що відповідач продовжувала користуватися земельною ділянкою після сплину строку дії договору суборенди від 12.10.2017 р.

Позивач вважає, що саме на припущеннях Відповідач ґрунтує свої докази підписання акту прийому-передачі повернення земельної ділянки.

Позивач зауважити, що вказаний платіж в сумі 6060,38 грн. згідно квитанції без дати, відповідач внесла орендною платою у січні місяці 2018р. за грудень 2017 року. З огляду на дані таблиці відзиву вбачається, що саме за січень 2018 року відсутні відомості про сплату орендної плати за грудень 2017р.

Останню сплату орендного платежу на користь Каховської здійснено відповідачем 20.09.2018 року за серпень, що було поза строком дії договору суборенди це доводить, що ФОП Шакун І.І. користувалася земельною ділянкою поза строком дії договору на власний розсуд.

Щодо того, що Відповідач не мала можливості забрати належні їй будівельні матеріали, позивач зазначає, що ФОП Шакун І.І. не вчинила жодної дії яка б свідчила про її бажання припинити користуватися земельною ділянкою у періоді до липня місяця 2019 року. Більше того, вона відверто ігнорувала чисельні пропозиції забрати належні їй матеріали. Докази знаходження будівельних матеріалів ФОП Шакун І.І. позивачем додані до матеріалів справи (копія Акту опису майна за участі свідків, експертна оцінка Торгівельно-промислової палати з фотографіями, відомості Каховського відділу Національної поліції, копії ухвали Каховського місцевого суду про накладання арешту та скасування арешту та інші). До того ж сама відповідачка не спростовує того, що належне їй майно вона забрала лише у липні 2019 року. Оскільки під час проведення благоустрою території торгівельного майданчика мною було знято частину огорожі, про дані обставини я попереджав ФОП Шакун І.І. та її представника Дурасова Р.О.

Щодо стягнення з ФОП Шакун І.І. збитків у формі понесених витрат по орендній платі.

З огладу на те, що Шакун І.І. не виконала зобов`язання за договором суборенди з повернення земельної ділянки, продовжувала нею користуватися ще 12 місяців разом з іншим належним мені майном, що знаходиться на земельній ділянці, переданій у суборенду, зокрема: вагон в кількості 1 штук; навіс -1 шт, гараж металевий - 1 шт, будка-напівпричеп - 1 шт., бесідка дерев`яна 1 шт, трансформаторна підстанція 1 шт., водопровід 1 шт, огорожа - 1 шт. та створила збитки через несплату орендної плати на користь місцевого бюджету вважаю вимогу про стягнення збитків у формі понесених витрат по орендній платі за 11 місяців фактичного користування відповідачем земельною ділянкою правомірними та таким, що відповідають нормам чинного законодавства.

Факт користування земельною ділянкою та іншим майном ФОП Шакун І.І. після закінчення строку дії договору суборенди було встановлено Господарським судом Херсонської області у справі № 923/275/19 від 19 вересня 2019 року.

Щодо вимоги застосування стягнення неустойки передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення обов`язку повернення речі в розмірі 145 440 грн., позивач вважає дану вимогу правомірною та законною. З огляду на порушення зобов`язання за договором суборенди ФОП Шакун І.І. негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

ІІ. Стислий виклад позиції Відповідача (ФОП Шакун Інни Ігорівни).

Ознайомившись з позовом ФОП Гладишева Ю.В. до ФОП Шакун І.І. відповідач повністю заперечує проти його задоволення, з огляду на наступне.

По перше: Щодо сплати орендної плати за користування суборендованою земельною ділянкою. З матеріалів справи вбачається, що громадянка Шакун І.І. зареєструвала право суборенди земельної ділянки 27 жовтня 2017 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису 23118265, строк дії якого до 29.05.2018 року (т. 1 а.с. 23).

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

У відповідності до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про оренду землі» договір суборенди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Стаття 210 встановлює, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Таким чином, відповідач вважає, що право суборенди громадянки Шакун І.І. виникло з 27.10.2019р., отже розрахунковий період орендної плати розпочався саме з цієї дати.

Як вбачається з змісту заявленого позову, починаючи з 02.07.2018р. відповідачка Шакун І.І. не мала можливості користуватися спірною земельною ділянкою, оскільки позивач припинив доступ до неї. Тобто, через обставини, за які вона не відповідає.

Орендна плата, згідно п. 4.2. та п. 4.1 Договору вноситься до 20 числа кожного місяця, в розмірі 6% він нормативно грошової оцінки землі.

Так, відповідно до умов п. 5.1. та п. 5.2. спірного договору суборенди земельна ділянка передаються в суборенду для обслуговування торгівельного майданчика. Цільове призначення земельної ділянки 03. 07. (тобто - для будівництва та обслуговування об`єктів торгівельної сфери).

З наведеного слідує, що період, за якій мала бути сплачена орендна плата розпочинаються з 27.10.2019р. - дата державної реєстрації договору, та закінчується 02.07.2018р. - фактичне припинення користування земельною ділянкою. Таким чином строк фактичного користування земельною ділянкою склав 8 повних місяців та 5 днів.

З наявних в матеріалах справи квитанції за сплату орендної плати безпосередньо відповідачкою вбачається, що нею за користування земельною ділянкою сплачено в сукупності сплачено 63 637,03грн. Зокрема це вбачається з наступних квитанцій: 0.0.905280909.1 від 29.11.2017р. на суму 3030,00грн., 0.0.92005359.1 від 19.12.17р. на суму 6060,00грн., 0.0.969708154.1 від 20.02.2018р. на суму 6060,23грн., 0.0.993021994.1 від 20.03.2018р. на суму 6061,00грн., 107 від 20.04.2018р. на суму 6060,23грн., 129 від 20.05.2018р. на суму 6060,23грн., 0.0..1 від 19.06.2018р. на суму 6061,00грн., 3891539 від 02.07.2018р. на суму 6061,00грн., RВСO60744 від 21.08.2018р. на суму 6061,00грн., 4073909 від 20.09.2018р.на суму 6061,00грн., 3539411 без дати на суму 6060,38 грн.

Таким чином відповідачка сплатила за користування земельною ділянкою за 10 місяців та 154 днів, проте фактично користувалась нею 8 місяців 5 днів. Відповідач вважає, що жодної заборгованості щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у громадянки Шакун І.І. перед ФОП Гладишев не існує. Крім того, орендна плата справлялась за умовами договору не на користь позивача, а до місцевого бюджету.

По друге: заявляючи вимоги в частині стягнення з ФОП Шакун І.І. подвійної плати за користування річчю за час прострочення в межах заявленої суми позивач посилається на те, що відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Оскільки плата за користування земельною ділянкою як річчю (орендна плата) складає 6060,00 грн., то подвійна плата за кожен місяць становить 12120,00грн. Строк прострочки, за який не сплачено орендну плату позивач зазначає 12 місяців з липня 2018 по липень 2019 року. Проте не надає жодних доказів на підтвердження того, що відповідач користувався спірним майном в цей період, так що займав спірну земельну ділянку протягом цього часу.

Так, Позивач просив суд стягнути з ФОП Шакун І.І. 66 600,00 грн. сплаченої ним орендної плати та 145440,00 грн. неустойки у вигляді подвійної орендної плати за користування земельною ділянкою.

Підставою для стягнення вказаної суми зазначав те, що відповідач самовільно зайняв земельну ділянку та рухоме майно, а саме: складсько-технічні приміщення та навіси на території майданчика, використовуючи його на власний розсуд, внаслідок таких дій відповідача. При цьому, позивач сплачував орендну плату за весь час користування земельною ділянкою на підставі договору оренди від 24.05.2018р.

Як зазначає позивач, він поніс збитки в розмірі, який складається з щомісячної суми орендних платежів протягом терміну користуванням майном з 29.05.2018р. по липень 2019 усього на 66 600,00 грн., які він просить стягнути з відповідача, виходячи з сплачених ним орендних платежів.

Відповідач зауважує, що договір оренди між позивачем та Каховською міськрадою розірвано за ініціативи позивача, а укладання цього договору, як й оплата орендної плати, це є результат господарської діяльності ФОП Гладишев Ю.В., яку він веде самостійно на власний розсуд й ризик. Тому відповідач вважає, що цей договір укладено позивачем самостійно, з метою, що визначена ним на власний розсуд та відповідає умовам договору оренди.

Відповідач не несе відповідальності за наслідки господарської діяльності позивача, а отже сплачена їм орендна плата - це результат виключно його дій, тому позовні вимоги в цій частині необґрунтовані.

Стягнення з ФОП Шакун І.І. неустойки в порядку ст. 785 ЦК України, яка регулює відносини відповідальності наймача у разі припинення договору найму негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі також є безпідставним.

Так, під час розгляду справи № 923/275/19 були досліджені обставини, через які виник спір щодо користування земельною ділянкою відповідачкою за договором суборенди землі. Під час розгляду справи було встановлено та досліджувалися докази, які підтверджують те, що позивач припинив доступ відповідачки та її працівників, а також представників за довіреністю до спірної земельної ділянки ще 02 липня 2018 року.

На підтвердження того факту ним до суду надано відповідні докази, зокрема диск з відеозаписом того, як позивач зачинив об`єкт оренди, та де він в присутності свідків заявив, що ані орендар, ані будь яка інша особа з її боку не матимуть доступу до спірної земельної ділянки.

Внаслідок того, що відповідачка не мала доступу до об`єкту оренди, остання не могла забрати належні їй матеріальні цінності, які позивач зберігав на належній йому земельній ділянки.

За даним фактом відповідачка та її представник Дупасов P.O. звертались до поліції з заявою про крадіжку, проте в рамках кримінального провадження Гладишев Ю.В. всіляким чином намагався довести, що матеріальні цінності (будівельні матеріали) належать йому на праві власності.

В листопаді 2019 року ФОП Гладишев переніс належні Відповідачці матеріальні цінності за межі займаної ним земельної ділянки, звідки вони й були забрані відповідачкою.

Одночасно, 16 листопада на адресу позивача було направлено акт приймання передачі земельної ділянки в 2х примірниках разом із супровідним листом та довіреністю (копією) на представництво її інтересів гр. Дурасовим P.O .

В супровідному листі було прохання після підписання акту приймання передачі повернути 1 примірник на адресу Відповідачки.

Враховуючи те, що відправлення не повернулося відправнику можливо зробити висновок, що воно доставлено позивачу у справі, проте останнім Акт не підписаний та не повернутий відповідачці.

Предметом заявлених у даній справі позовних вимог по відношенню до ФОП Шакун І.І. є вимога про стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України в подвійному розмірі орендної плати за весь час неповернення орендованого майна за актом приймання передачі.

Неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст.785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов`язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 ЦК України.

Так, договірні відносини регулюються Цивільним кодексом і не стосуються питань, що належать до компетенції Податкового кодексу. Компенсація орендарем розміру податку, який сплачує орендодавець як платник податку, не означає делегування орендарю повноважень платника податку. Тому посилання позивача на те, що ним окрім орендної плати також в спірний період сплачувалися податкові зобов`язання також не входять до предмету дослідження в рамках цієї справи.

На підставі вищевикладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ІІІ. Мотивувальна частина рішення.

3.1. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, відзив, відповідь на відзив, заслухавши пояснення представників сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив, що 12.10.2017 між ФОП Гладишев Юрієм Валерійовичем (Орендар) та Шакун Інною Ігорівною (Суборендар) було укладено договір суборенди (далі - Договір суборенди), за умовами якого ФОП Гладишев Ю.В. (Орендар) передав, а Шакун І.І. прийняла в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,2700 га (кадастровий номер :05:008:0129), що розташована на території АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 16-18).

За п.1.2. Договору суборенди вбачається, що земельна ділянка, власником якої є Каховська міська рада, знаходиться в оренді у ФОП Гладишева Ю.В., про що свідчить договір оренди землі, додаткова угода, та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер 93689621 від 04.08.2017р.

Згідно із п. 3.1. Договору суборенди, договір укладено строком до 29.05.2018 року, починаючи з дати реєстрації цього Договору (т. 1 а.с. 16).

Пунктами 4.1., 4.2., 4.4. Договору суборенди встановлено, що суборендар вносить орендну плату у грошовій формі, що становить 6% від нормативної грошової оцінки землі з урахуванням коефіцієнта інфляції за кожен рік окремо. Жовтень - 6060,18 грн., листопад - 6060,18 грн., грудень - 6060,23 грн. Орендна плата вноситься у такі строки: до 20 числа кожного місяця. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,5 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

За п.7.1. Договору суборенди, після припинення дії договору Суборендар повертає Орендарю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим в якому він одержав її в суборенду.

За п.9.4. Договору суборенди, Суборендар зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування земельною ділянкою; повернути Орендарю земельну ділянку після закінчення суборенди у стані не гіршому у порівнянні з тим, у якому одержав в суборенду.

З матеріалів справи вбачається, що право суборенди відповідача на земельну ділянку (кадастровий номер :05:008:0129) зареєстровано 27 жовтня 2017 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису 23118265, строк дії якого до 29.05.2018 року (т. 1 а.с. 15).

Право оренди позивача на земельну ділянку (кадастровий номер :05:008:0129) зареєстровано 21 серпня 2013 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, номер запису 2201163, строк дії якого складає до 29.05.2018 року (т. 1 а.с. 19 (зворотня сторона) - 20).

Відповідно до акту прийому - передачі земельної ділянки за договором суборенди землі, складеним 14.10.2017р., ФОП Гладишев Ю.В. - орендар передав земельну ділянку з кадастровим номером :05:008:0129, загальною площею 0,2700 га, яка розташована на території АДРЕСА_3 , а суборендар - Шакун І.І. прийняв вищевказану земельну ділянку, вагони в кількості - 1шт., навіс - в кількості 1 шт., гараж металевий в кількості 1 шт., будка-напівпричеп в кількості 1 шт., бесідка дерев`яна в кількості 1 шт, трансформатор на підстанції в кількості - 1 шт., водопровід в кількості 1 шт., огорода в кількості 1 шт., суборенду (т.1 а.с.23).

З огляду на наявну копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, (зворотня сторона), інд.номер витягу 139801728, вбачається, що 02.10.2018 право суборенди на земельну ділянку кадастровий номер :05:008:0129, припинено (т.1 а.с. 24).

Згідно наявної копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, інд.номер витягу 125080436, вбачається, що 24.05.2018 внесено запис про право оренди на земельну ділянку кадастровий номер :05:008:0129, згідно нової редакції договору оренди землі, б/н, виданий 23.05.2018р., видавник сторони договору, строк дії 24.05.2023, з правом пролонгації (т.1 а.с. 25). Копія Договору оренди земельної ділянки (нова редакція) від 23.05.2018р., міститься в матеріалах справи (т.1 а.с. 26-28).

Рішенням №1079/55 Каховської міської ради Херсонської області від 26.04.2018р. міська рада вирішила поновити укладений з ФОП Гладишевим Ю.В. договір оренди земельної ділянки строком на 5 років з 29.05.2018р. до 29.05.2023р. шляхом укладання договору оренди у новій редакції (т.1. а.с. 31).

У матеріалах справи також містяться наступні копії документів: договір оренди землі від 29.05.2008р. укладений між Каховською міською радою та ФОП Гладишевим Ю.В. (т.1.а.с.35-38), додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 2013р. (т.1.а.с.33), витяг з рішення №471/32від 27.02.2008р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання земельних ділянок фізичним та юридичним особам в оренду (т.1.а.с.39), витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права про реєстрацію 02.10.2018р. права суборенди (т.1.а.с.40), інвентаризаційний опис №2 від 11.11.2016р. (т.1.а.с.41), акт №2 контрольної перевірки інвентаризації цінностей від 11.11.2016р. (т.1.а.с.42), сертифікат відповідності №ХС000176 (т.1.а.с.43), акт опису майна залишеного ФОП Шакун І.І. від 05.07.2018р. складений у присутності свідків (т.1.а.с.48-49), відповідь Каховського відділу поліції ГУ Національної поліції в Херсонській області від 08.08.2018р. №12201/40/5-2018 (т.1.а.с.54), протокол огляду місця події від 15.11.2018р. (т.1.а.с.55-56), заява Гладишева Ю.В. від 12.07.2018р. (т.1.а.с.57).

Згідно експертного висновку Херсонської Торгово-промислової палати №Ве-556 від 25.06.2019р. (т.1.а.с.50) вбачається, що експертне товарознавче дослідження з визначення кількості і товарного стану будівельних матеріалів проводилось органолептичним способом (зовнішнім оглядом) в світлий час доби 14.12.2018 з 11-20 до 15-00 в присутності представників: від ФОП Шакун І.І. (за довіреністю від 13.12.2018р.): Гулько Світлани Олександрівни , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від ФОП Гладишев Ю.В.: Гладишев Юрій Валерійович.

Згідно продовження експертного висновку Херсонської Торгово-промислової палати №Ве-556 від 25.06.2019р. (т.1.а.с.51) вбачається, що результати досліджень товарного стану та розрахунків ринкової вартості з урахуванням фактичного товарного стану наведені в Таблиці «Зведена таблиця розрахунку ринкової вартості майна ФОП Шакун І.І., з урахуванням його фактичного стану на дату огляду 14.12.2018 року» (т.1.а.с.52-53).

Ухвалою слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 17.01.2019 у справі №658/5161/18 накладено арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події від 24.12.2018р. майно (копія міститься в матеріалах т.1.а.с.61-62); ухвалою слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 18.02.2019р. у справі №658/5161/18, за клопотанням Гладишева Ю.В. арешт накладений ухвалою від 17.01.2019р. скасовано (т.1.а.с.63-64).

З поданої до суду Гладишевим Ю.В. податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік, вбачається, що розрахунок суми орендної плати (річний) складає 72722,21 грн. (т.1.а.с.65-68), за 2019 рік - 72722,21 грн.

Відповідно до роздруківок платіжних доручень та квитанцій, наявних в матеріалах справи (т.1. а.с.73,74,75,76,77,78,79,80,81,82) ФОП Гладишев Ю.В. регулярно сплачував до УК у Каховському районі орендну плату, починаючи з вересня 2018р. по липень 2019р.

Як зазначено у позові, підтверджено представниками сторін в судових засіданнях та підтверджується матеріалами справи, що між сторонами договору суборенди виникли спори стосовно сплати суборендної плати, про що Позивачем до Шакун І.І. направлялися листи-претензії з вимогами про сплату суми заборгованості за Договором суборенди, компенсацію матеріальної шкоди та звільнення займаної земельної ділянки (т. 1 а.с. 83,84,85,86-87,88-89), а також щодо використання суборендарем рухомого майна (будівель та споруд) Позивача, що знаходиться на земельній ділянці, переданій у суборенду (т. 1 а.с. 90,91).

19.09.2019 року Господарський суд Херсонської області розглянув справу № 923/275/19 за позовом ФОП Гладишева Ю.В. до ФОП Шакун І.І., ПП Дурасова Р.О. про стягнення заборгованості з суборенди, стягнення збитків та упущеної вигоди, постановив рішення про часткове задоволення позову, а саме стягнуто з ФОП Шакун І.І. на користь позивача заборгованість по орендній платі у розмірі 3030 грн., стягнув з ФОП Шакун І.І. на користь позивача подвійну плату за користування річчю за час прострочення 44000,00 грн., в задоволенні решти вимог відмовив (т.1 а.с.92-99).

Відповідно до роздруківки постанови з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 923/275/19 від 24.02.2020р. (т.1.а.с.100-104) Південно-західний апеляційний господарський суд постановив рішення Господарського суду Херсонської області від 19.09.2019 по справі №923/275/19 скасувати частково. Відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення з ФОП Шакун І.І. на користь ФОП Гладишева Ю.В. заборгованість (неотримані доходи) подвійної плати за користування річчю за час прострочення в межах заявленої суми - 44000,00 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

Так, вищевказаними рішеннями судів було встановлено наступне (мовою оригіналу):

1.«Отже, суд констатує, що 12.10.2017 року між Позивачем Гладишевим Ю.В. та Відповідачем-1 Шакун І.І. було укладено Договір суборенди, строк дії якого закінчився 29.05.2018 року.

До часу розгляду справи в суді (18.09.2019 року) Відповідачем-1 земельну ділянку та рухоме майно, що отримане в користування за Договором суборенди (будівлі та споруди) Позивачеві як землекористувачу та власнику майна - не передано. Представником Відповідачів підтверджено, що акту передачі не складалося, оскільки цього не передбачено договором.

За таких обставин суд виходить з доводів Позивача, що датою фактичного повернення спірної земельної ділянки та рухомого майна є вказаний Позивачем - липень місяць 2019 року, отже, з червня 2018 по червень 2019 року включно Відповідач не повернув орендодавцеві об`єкт оренди як визначену договором річ, продовжував ним користуватися після закінчення строку суборенди та припинення права суборенди.

За таких обставин право Позивача є порушеним протягом 12 місяців і воно підлягає судовому захисту.

Отже, Відповідач-1, як суборендар, зобов`язаний нести передбачену законом відповідальність за порушення умов договору оренди (найму).»;

2.«Матеріалами справи підтверджено і не заперечується відповідачем, що Шакун І.І. має статус фізичної особи-підприємця, який зареєстровано у встановленому законом порядку.

Пунктом 5.1. Договору суборенди від 12.10.2017 передбачено, що земельна ділянка передавалась в суборенду для обслуговування торгівельного майданчика. Вказане не заперечувалося і представником ФОП Шакун І.І. в судовому засіданні.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, спірна земельна ділянка передавалась в суборенду Шакун І.І. для здійснення підприємницької діяльності та отримання прибутку. Протилежного відповідачем ФОП Шакун І.І. не доведено.

З огляду на зазначене, доводи апелянта в частині того, що договір суборенди укладався не з підприємцем, а з фізичною особою, у зв`язку з чим спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, колегією суддів відхиляються.».

Згідно приписів частини 4 статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відзиві на позов представник ФОП Шакун І.І. вказує на те, що « 16 листопада на адресу позивача було направлено акт приймання передачі земельної ділянки в 2х примірниках разом із супровідним листом та довіреністю (копією) на представництво її інтересів гр. Дурасовим P.O. В супровідному листі було прохання після підписання акту приймання передачі повернути 1 примірник на адресу відповідачки. Враховуючи те, що відправлення не повернулося відправнику можливо зробити висновок, що воно доставлено позивачу у справі, проте останнім Акт не підписаний та не повернутий відповідачці».

У якості доказу зазначеного представник відповідача додає до відзиву копію опису вкладення у цінний лист на ім`я Гладишева Ю.В. в якому за переліком значиться Акт приймання - передачі землі, проте суд критично відноситься до даного доказу, оскільки дату на поштовому штемпелі не можливо ідентифікувати, та не має достовірного доказу того, що акт направлявся саме з приводу даної земельної ділянки. Більш того, рішенням Господарського суду Херсонської області у справі № 923/275/19, яке набрало законної сили 24.02.2020р., вищевказане спростовується, у ньому встановлено, що «Представником Відповідачів підтверджено, що акту передачі не складалося, оскільки цього не передбачено договором».

Стосовно інших документів, поданих стороною відповідача, судом у судових засіданнях було встановлено, що докази подано з порушенням приписів, встановлених ст. 80 ГПК України, за таких обставин, докази, подані відповідачем судом не прийняті, клопотання відповідача про долучення зазначених додаткових доказів залишено без задоволення. Суд не визнав поважними причини пропуску відповідачем строків надання доказів та встановленого порядку їх надання.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 193 Господарського Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Нормами ст. 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими:

- потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі;

- сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі;

- у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції.

Згідно ст. 217 ГК України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 218 ГК України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності. якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Господарське правопорушення складається з чотирьох елементів, які в теорії права називаються умовами господарсько-правової відповідальності: факт господарського правопорушення; шкода, завдана правопорушенням; причинний зв`язок між протиправною поведінкою порушника і завданою шкодою; вина правопорушника.

Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України збитками є: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За матеріалами справи вбачається наступне. Господарське правопорушення - це протиправна дія або бездіяльність суб`єкта підприємницької діяльності, яка не відповідає вимогам права, не узгоджується з юридичними обов`язками зазначеного суб`єкта, порушує права іншого учасника відносин або третіх осіб.

Факт господарського правопорушення у даному випадку полягає у тому, що ФОП Шакун І.І. не вчинивши дій з повернення майна, нанесла ФОП Гладишеву Ю.В. збитки (майнову шкоду) в формі не сплачених нею орендних платежів за час фактичного користування земельною ділянкою.

Протиправність дій того, хто завдав шкоду є ще однією обов`язковою умовою відповідальності за завдані збитки (шкоду). Тобто порушення договірного зобов`язання, а саме ФОП Шакун І.І. не повернула належне позивачу майно на праві оренди, так як це було передбачено Договором.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою (бездіяльністю) порушника і завданою шкодою - це об`єктивний зв`язок між дією (бездіяльністю) тієї чи іншої особи і певним наслідком.

Протиправні дії ФОП Шакун І.І. породили шкідливий результат для ФОП Гладишева Ю.В., оскільки саме ним сплачувались щомісячні платежі на користь Каховської міської ради за час, коли він не міг користуватися вищевказаною земельною ділянкою для ведення господарської діяльності.

При цьому, за матеріалами справи вбачається, що позивачем було здійснено всіх можливих заходів, щоб відновити порушене право в досудовому порядку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивачем доведено факт понесення ним втрат майнового характеру, що зумовлено виключно протиправною бездіяльністю відповідача щодо продовження користування орендованим майном до липня 2019 року, тим самим створивши перешкоди в зайнятті законною господарською діяльністю позивачу.

Згідно норм ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Тобто виною є невжиття усіх залежних від порушника заходів щодо запобігання правопорушенню. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання за відсутності його вини лише у випадках, встановлених договором або законом.

Суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідачем не вчинено всіх залежних від нього заходів щодо повернення орендодавцеві об`єкта оренди (земельної ділянки), а продовження користування земельною ділянкою вже після закінчення строку суборенди та припинення права суборенди, є порушенням прав Позивача.

Судом встановлено, що наявні усі елементи складу господарського правопорушення, а тому вина відповідача у завданні збитків позивачеві на суму 66660,00 грн. (6060 грн (щомісячний платіж) X 11 місяців (з вересня 2018 року по липень 2019 року), доведена відповідними обставинами, підтверджується доказами наявними у матеріалах справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17 та від 03.12.2018 у справі № 908/76/18.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення збитків з ФОП Шакун І.І. в розмірі 66660,00 грн. заявлено обґрунтовано та є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявленої вимоги про стягнення неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 785 ЦК України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення

Законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря з фактом поверненням об`єкта договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання-передачі.

У разі невиконання обов`язку, передбаченого ч.1 ст. 785 ЦК України, цивільним законодавством визначена можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди.

Таким чином, право на стягнення неустойки, встановленої ч. 2 ст. 785 ЦК України, пов`язується з простроченням орендарем виконання зобов`язання з повернення орендованого майна за актом приймання-передачі.

Аналіз ч. 1 ст. 759 та ч. 1 ст. 785 ЦК України дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Невиконання наймачем обов`язку щодо повернення речі зумовлює право наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Особливий статус зазначеної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди і наймодавець (орендодавець) в цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном. При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України обов`язковим для суду є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин.

При цьому для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України. Тобто, необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

До предмета доказування при розгляді спорів щодо стягнення неустойки в порядку ч.2 ст. 785 ЦК України, як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди, входять обставини невжиття орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисне ухилення орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утримання орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджання орендарем в доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутності з боку орендодавця бездіяльності та невчинення ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 02.09.2014 у справі №3-85гс14, а також Касаційний господарський суд у складі об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 13.12.2019 у справі №910/20370/17.

Так, за умовами п.7.1. Договору суборенди, після припинення дії договору Суборендар повертає Орендарю земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим в якому він одержав її в суборенду. Згідно п. 3.1. Договору суборенди, договір укладено строком до 29.05.2018 року, починаючи з дати реєстрації цього Договору.

Рішенням Господарського суду Херсонської області у справі №923/275/19 від 19.09.2019 року, яке набрало законної сили, було встановлено, що до часу розгляду справи в суді ФОП Шакун І.І. земельну ділянку та рухоме майно, що отримане в користування за Договором суборенди (будівлі та споруди) Позивачеві як землекористувачу та власнику майна - не було передано, а представником відповідача підтверджено, що акту передачі не складалося.

За таких обставин суд виходить з доводів Позивача, що датою фактичного повернення спірної земельної ділянки та рухомого майна є вказаний Позивачем - липень 2019 року, отже з червня 2018 по червень 2019 року включно Відповідач не повертав орендодавцеві об`єкт оренди як визначену договором річ, продовжував нею користуватися після закінчення строку суборенди та припинення права суборенди на власний розсуд, чим наносив збитки позивачу.

За таких обставин право позивача порушувалось протягом 12 місяців, при цьому умови, які б перешкоджали відповідачу вчасно повернути майно у визначений договором оренди строк були відсутні, відповідачем не вживались належні заходи щодо повернення об`єкта оренди за наслідком припинення суборендних правовідносин.

Оскільки вищевказані обставини доведені, суд доходить до висновку про те, що неповернення відповідачем позивачу майна з оренди у визначений договором строк є підставою для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Водночас слід зазначити, що неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин за порушення наймачем обов`язку з повернення речі. Така неустойка є подвійною платою за користування річчю за час прострочення, а не штрафною санкцією у розумінні ст. 549 ЦК України та ст. 230 ГК України.

У чинному законодавстві відсутній правовий механізм зменшення неустойки у вигляді подвійного розміру плати за користування річчю, нарахованої на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Оскільки неустойка, заявлена на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення і не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою ст. 549 ЦК України та ст.230 ГК України, до якої застосовуються положення ст. 551 ЦК України, то до неустойки у розмірі подвійної орендної плати, передбаченої ч. 2 ст. 785 ЦК України, приписи ст. 551 ЦК України щодо можливості зменшення її розміру не застосовуються.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.01.2020 у справі №916/2724/18, від 29.03.2018 у справі №914/730/17, від 30.10.2019 у справі №924/80/19, від 07.04.2020 у справі №924/599/19, від 26.02.2020 у справі №910/4391/19.

Окрім цього, розглядаючи зазначену вимогу позивача, суд зокрема виходить і з того, що за ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представником Відповідача безпосередньо у судовому засіданні 03.02.2021р. подано до суду клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності в порядку п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Проте суд зазначає, що неустойка, стягнення якої передбачено ч. 2 ст. 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин за порушення наймачем обов`язку з повернення речі. Така неустойка є подвійною платою за користування річчю за час прострочення, а не штрафною санкцією у розумінні ст. 549 ЦК України та ст. 230 ГК України, тому позовна давність в один рік, в даному випадку, не може бути застосована.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст. 73, 74, 76, 77, 86, 236-238, 282 ГПК України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

На підставі встановлених фактів та чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог як таких, що доведені у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати суд покладає на Відповідача.

На підставі правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Шакун Інни Ігорівни ( АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця Гладишева Юрія Валерійовича ( АДРЕСА_1 , ІПН код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

- збитки (матеріальну шкоду) у формі понесених позивачем витрат по орендній платі за 11 місяців (з вересня 2018р. по липень 2019р.) в розмірі 66 660 (Шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят) гривень 00 коп.,

- неустойку у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення обов`язку повернення речі (за період з червня 2018р. по червень 2019р. включно) в розмірі 145 440 (Сто сорок п"ять тисяч чотириста сорок ) гривень 00 коп.,

- судовий збір 3181(Три тисячі сто вісімдесят одна) гривна 50 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів ч.4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення оформлено і підписано 15.02.2021

Суддя Т.Г. Пінтеліна