ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/312/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Рога Н. В., розглянув заяву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» (вх.№4-8/21 від 08.02.2021р.) про забезпечення позову до подання позову у справі №916/312/21

За позовом: Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» (Фонтанська дорога, буд.118-А, приміщення 1, м. Одеса, 65038, код ЄДРПОУ - 39789906)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕЛИ» (пр-т. Леніна,буд.14/1, кв.18, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600, код ЄДРПОУ - 36398397)

про стягнення

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2021р. до Господарського суду Одеської області надійшла заява Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» (далі ОК «ЖБК «Морський 1») про забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на банківські рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «ЦЕЛИ» у розмірі 2 500 000 грн.

09 лютого 2021р. до Господарського суду Одеської області надійшла уточнена заява ОК «ЖБК «Морський 1» про забезпечення позову до подання позовної заяви, згідно якої заявник просить суд у якості забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти ТОВ «ЦЕЛИ» у розмірі 2 500 000 грн.

В обґрунтування заяви ОК «ЖБК «Морський 1» зазначає, що 31.08.2015р. між ОК «ЖБК «Морський 1» (Замовник) та ТОВ «ЦЕЛИ» (Генпідрядник) був укладений Договір будівельного підряду №БП-15 (Основний договір), за умовами якого Замовник має право залучати підрядні організації для виконання робіт (частини робіт) за Договором за узгодженням з Генпідрядником, при цьому Замовник зобов`язаний забезпечити виконання робіт підрядниками, які мають право на їх виконання.

26 травня 2016р. між ОК «ЖБК «Морський 1», ТОВ «Югстрой-СУ-l» (Підрядник 1) та ТОВ «ЦЕЛИ» (Підрядник 2) було укладено Додатковий договір до Договору будівельного підряду №БП-15, яким сторони узгодили, що Замовник залучає до виконання будівельних робіт ТОВ «ЦЕЛИ» як другого підрядника.

Також, 26 травня 2016 р. між ОК «ЖБК «Морський 1» (Замовник) та ТОВ «ЦЕЛИ» (Підрядник) було укладено Додатковий договір №2 до Договору будівельного підряду №БП-15 від 31.08.2015р., за умовами якого Підрядник зобов`язався в порядку та строки, передбачені цим договором, відповідно до документації, що є невід`ємною частиною такого договору, виконати частину будівельних робіт, необхідних для будівництва багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» по вул. Фонтанська дорога, 118-а у м. Одесі, що включає будівельні роботи за Будинком №1, а Замовник зобов`язався в порядку та строки передбачені договором надати Підряднику фронт робіт, здійснювати всі залежні від Замовника організаційні та правові дії, необхідні для виконання робіт, приймати виконані роботи та оплачувати їх у встановлені строки.

31 липня 2017р. між ОК «ЖБК «Морський 1» (Замовник) та ТОВ «ЦЕЛИ» (Підрядник) укладено Додаткову угоду до Додаткового договору №2 від 26.05.2016 р. до Договору будівельного підряду №БП-15 від 31.08.2015 р., якою внесено зміни до абзацу 6 п. 1 Додаткового договору №2, в тому числі у вид робіт.

З урахуванням зазначеної Додаткової угоди, за умовами Додаткового договору №2 ТОВ «ЦЕЛИ» зобов`язалося виконувати частину будівельних робіт, необхідних для будівництва багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» по вул. Фонтанська дорога, 118-а у м. Одесі, що включає будівельні роботи за Будинками №1, №2 та №3.

Як зазначає заявник, за зазначеними договорами він передавав ТОВ «ЦЕЛИ» матеріали на виконання робіт за договорами.

Але, з огляду на те, що з 30.04.2020р. ТОВ «ЦЕЛИ» відмовилось від виконання робіт за договорами та більше не з`являлось на будівельному майданчику та не виконувало робіт, то у ОК «ЖБК «Морський 1» виникає право вимоги будівельних матеріалів, які були передані ТОВ «ЦЕЛИ», загальна вартість яких складає 2 500 000,00 грн.

Заявник звернув увагу суду на те, що ТОВ «ЦЕЛИ» визнає за собою зобов`язання щодо повернення товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ) на суму більш ніж предмет позову, а саме на 2 800 000 грн. У травні 2020р. ТОВ «ЦЕЛИ направило ОК «ЖБК «Морський 1» підписані з його боку акти приймання-передачі ТМЦ, які заявник відмовився підписувати у зв`язку з фактичною відсутністю зазначених ТМЦ.

Заявник також зауважив, що ТОВ «ЦЕЛИ» не виконувало роботи у березні-квітні 2020р., а значить не використовувало жодних матеріалів Замовника.

За таких обставин, виходячи з того, що у ТОВ «ЦЕЛИ» а не має жодного майна, а необхідність вжиття заходу забезпечення позову обумовлена необхідністю забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, виходячи з імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, заявник вважає, що вимоги стосовно забезпечення позову є обґрунтованими, законними та співмірними із заявленими позовними вимогами, які будуть заявлені ОК «ЖБК «Морський 1», а невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача.

Розглянув заяву ОК «ЖБК «Морський 1» про забезпечення позову, виходячи з наданих матеріалів, суд дійшов наступного висновку:

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1).накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 5) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 7) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 8 ) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Виходячи з загальних положень законодавства, суд вважає за необхідне зауважити, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання стосовно необхідності у забезпеченні позову, суд виходить з того, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006р. у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Слід зауважити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, поза як це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

За матеріалами заяви про забезпечення позову, 31.08.2015р. між ОК «ЖБК «Морський 1» (Замовник) та ТОВ «ЦЕЛИ» (Генпідрядник) був укладений Договір будівельного підряду №БП-15 (Основний договір), за умовами якого Замовник має право залучати підрядні організації для виконання робіт (частини робіт) за Договором за узгодженням з Генпідрядником, при цьому Замовник зобов`язаний забезпечити виконання робіт підрядниками, які мають право на їх виконання.

26 травня 2016р. між ОК «ЖБК «Морський 1», ТОВ «Югстрой-СУ-l» (Підрядник 1) та ТОВ «ЦЕЛИ» (Підрядник 2) було укладено Додатковий договір до Договору будівельного підряду №БП-15, яким сторони узгодили, що Замовник залучає до виконання будівельних робіт ТОВ «ЦЕЛИ» як другого підрядника.

Також, 26 травня 2016 р. між ОК «ЖБК «Морський 1» (Замовник) та ТОВ «ЦЕЛИ» (Підрядник) було укладено Додатковий договір №2 до Договору будівельного підряду №БП-15 від 31.08. 2015 р., за умовами якого Підрядник зобов`язався в порядку та строки, передбачені цим договором, відповідно до документації, що є невід`ємною частиною такого договору, виконати частину будівельних робіт, необхідних для будівництва багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» по вул. Фонтанська дорога, 118-а у м. Одесі, що включає будівельні роботи за Будинком №1, а Замовник зобов`язався в порядку та строки передбачені договором надати Підряднику фронт робіт, здійснювати всі залежні від Замовника організаційні та правові дії, необхідні для виконання робіт, приймати виконані роботи та оплачувати їх у встановлені строки.

31 липня 2017 р. між ОК «ЖБК «Морський 1» (Замовник) та ТОВ «ЦЕЛИ» (Підрядник) укладено Додаткову угоду до Додаткового договору №2 від 26.05.2016р. до Договору будівельного підряду №БП-15 від 31.08.2015 р., якою внесено зміни до абзацу 6 п. 1 Додаткового договору №2, в тому числі у вид робіт.

З урахуванням зазначеної Додаткової угоди, за умовами Додаткового договору №2 ТОВ «ЦЕЛИ» зобов`язалося виконувати частину будівельних робіт, необхідних для будівництва багатофункціонального громадсько-житлово-готельного комплексу «Південний» по вул. Фонтанська дорога, 118-а у м. Одесі, що включає будівельні роботи за Будинками №1, №2 та №3.

Згідно доданих до заяви актів прийому-передачі ТМЦ замовника, на виконання додаткового Договору №2 від 26.05.2016р. ТОВ «ЦЕЛИ» отримало від ОК «ЖБК «Морський 1» товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 2 500 000 грн., що стягнення вартості яких заявник планує подати до суду позовну заяву до ТОВ «ЦЕЛИ».

Слід зауважити, що сума, на яку ОК «ЖБК «Морський 1» планує подати позовну заяву, є досить значною. З доданих до заяви про забезпечення позову документів убачається, що у ТОВ «ЦЕЛИ» відсутнє нерухоме майно, на яке, у випадку задоволення позовних вимог, могло б бути звернено стягнення .

Отже, на думку суду, невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів позивача, зокрема, права на здійснення господарської діяльності, відновлення якого у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову буде неможливим, та може призвести до нанесення позивачу збитків, що позбавить ОК «ЖБК «Морський 1» ефективності обраного способу захисту.

Таким чином, оцінюючи подані заявником докази, з урахуванням положень ст.ст. 79, 86 ГПК України, наявних матеріалів та положень чинного законодавства, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «ЦЕЛИ» у розмірі суми позову 2 500 000 грн, є справедливим, співмірним, ефективним способом забезпечення позову, а отже, є доцільним.

Крім того, оскільки зазначені заходи вживаються судом як засіб забезпечення позову до подачі позовної заяви, суд вважає не порушеними інтереси інших осіб.

Згідно із ч.5, 6 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню. Частиною 8 ст.140 ГПК України встановлено, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також, не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 79, 86, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» (вх.№4-8/21 від 08.02.2021р.) про забезпечення позову до подання позову задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕЛИ» (пр-т. Леніна,буд.14/1, кв.18, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600, код ЄДРПОУ - 36398397) у межах суми стягнення в розмірі 2 500 000 грн (два мільйони п`ятсот тисяч гривень), які знаходяться на розрахункових рахунках що знаходяться на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕЛИ» (пр-т. Леніна,буд.14/1, кв.18, м.Ізмаїл, Одеська обл., 68600, код ЄДРПОУ - 36398397), які будуть виявлені виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову.

Стягувачем за ухвалою є: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1» (Фонтанська дорога, буд.118-А, приміщення 1, м. Одеса, 65038, код ЄДРПОУ - 39789906)

Боржником за ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕЛИ» (пр-т. Леніна,буд.14/1, кв.18, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600, код ЄДРПОУ - 36398397)

Ухвала підлягає виконанню відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02.06.2016р.

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строк, передбачений ст.12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Рога Наталія Василівна