Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"15" лютого 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1241/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Соловей Л.А.

при секретарі судового засідання Пеньківській О.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (м.Київ)

до: Приватного підприємства "Студія Калина" (м.Новоград-Волинський Житомирської області)

про укладання договору,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" звернулась до Господарського суду Житомирської області з позовом, в якому просить вважати укладеним з 10.04.2020 договір між Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" та Приватним підприємством "Студія Калина" про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, на умовах, викладених у прохальній частині позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що укладення спірного договору про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав є обов`язковим для сторін в силу ст.20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав".

Ухвалою господарського суду від 15.10.20 відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 24.11.20.

22.10.20 на адресу суду від Приватного підприємства "Студія Калина" надійшов відзив на позовну заяву, в якому директор підприємства просив відхилити позовну заяву у зв`язку з тим, що договір №09-01/09/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення, між ГС "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" та ПП "Студія Калина" підписаний, скріплений печаткою та відправлений позивачу (а.с.89).

22.12.20 на адресу суду від позивача надійшла заява про затвердження мирової угоди, в якій вказано про те, що відповідач підписав Договір №090-01/09/20 "Про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення", тим самим визнавши позов, у позивача наразі відсутні позовні вимоги. У зв`язку з цим, сторони вирішили укласти мирову угоду, а також погодити питання щодо розподілу судових витрат. До заяви додано примірник мирової угоди від 20.11.20, який підписаний та скріплений печатками обох сторін (а.с.105-106).

Ухвалою суду від 24.11.20 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, по 13.01.20 (включно); відкладено підготовче засідання на 21.12.20.

В судовому засіданні 21.12.20 оголошено перерву до 19.01.21.

Ухвалою господарського суду від 19.01.21 продовжено строк підготовчого провадження, застосувавши ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче засідання на 15.02.21.

Представники сторін повноважних представників в судове засідання 15.02.21 не направили.

Розглянувши подану позивачем мирову угоду від 20.11.20 суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її затвердження враховуючи наступне.

Частиною 7 статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши с п і л ь н у п и с ь м о в у заяву, на будь-якій стадії судового процесу (ч.2 ст.192 ГПК України).

Тобто, заява про затвердження мирової угоди у справі має бути спільною та виявляти волю обох сторін на її затвердження.

Однак заява від 12.12.20 про затвердження мирової угоди (а.с.103-104) підписана лише уповноваженою особою позивача - генеральним директором П.А.Калениченко. Підпис представника та печатка відповідача на вказаній заяві відсутні. Натомість, як вже зазначалось вище, у відзиві на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви з огляду на укладений сторонами договір, а не у зв`язку із укладенням мирової угоди (а.с.89).

Верховний Суд у постанові від 08.05.19 у справі №910/32312/15 зазначив, що господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов`язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов`язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди. Укладення мирової угоди неможливе і в тих випадках, коли ті чи інші відносини однозначно врегульовані законом і не можуть змінюватись волевиявленням сторін.

Укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, є правом сторони, яке, в свою чергу згідно процесуального Закону неможливо реалізувати якщо такі дії суперечать законодавству або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

В п.2 мирової угоди, поданої позивачем на затвердження суду, сторони погодили, що підписаний сторонами договір №09-01/09/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав тощо, вважається укладеним з 10.04.20.

При цьому, предметом спору у даній справі є вимога до відповідача про укладення такого договору.

Позивачем надано суду примірник спірного договору, який підписаний зі сторони відповідача 01.09.2020 (а.с.107-112).

З огляду на укладення сторонами після порушення провадження у справі спірного договору, предмет спору відсутній.

За вказаних обставин, суд здійснивши оцінку змісту та форми мирової угоди від 20.11.20 дійшов висновку, що укладена між сторонами мирова угода суперечить процесуальному законодавству і не може бути затверджена судом, оскільки п.2 мирової угоди свідчить про відсутність предмета спору, тобто її умови є невиконуваними, бо вже виконані; а зазначена у мировій угоді сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000грн не відноситься до предмету даного спору.

Частиною 5 статті 192 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Враховуючи вищевказані положення чинного законодавства, а також відсутність письмової згоди відповідача на укладення мирової угоди, суд дійшов висновку про відмову в затвердженні мирової угоди на підставі пункту 1 частини 5 статті 192 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1ст.231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження є формою закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення, у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Судом встановлено, що після відкриття провадження у справі сторони уклали договір №09-01/09/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організації мовлення на програми, а відтак, предмет спору у справі №906/1241/20 відсутній.

Враховуючи наведені обставини, які підтверджуються матеріалами справи і які свідчать про відсутність предмету спору на день розгляду справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1ст.231 ГПК України.

Суд звертає увагу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч.3 ст.231 ГПК України).

Відповідно до ч.4 ст.231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч.3 ст.130 ГПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00грн, згідно платіжного доручення №151 від 28.09.20, оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.17).

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем вчинені дії щодо укладення договору лише після відкриття провадження у цій справі, а отже спір виник саме внаслідок неправомірних дій відповідача, позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, з огляду на приписи ч.3 ст.130 ГПК України, враховуючи наявність відповідного клопотання позивача, яке викладене у заяві про затвердження мирової угоди від 12.12.20 (а.с.103-104), суд покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до приписів ч.6 ст.130 ГПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 46, 191, п.2, ч.1 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви позивача про затвердження мирової угоди від 20.11.20, укладеної між Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" та Приватним підприємством "Студія Калина".

2. Провадження у справі №906/1241/20 закрити на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

3. Стягнути з Приватного підприємста "Студія Калина" (11700, Житомирська область, м.Новград-Волинський, вул.Замкова, 3/6, ) на користь Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (01021, м.Київ, вул.Шовковична, 10, оф.28, )- 2102,00грн витрат по сплаті судового збору.

Ухвала набрала законної сили 15.02.21 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Соловей Л.А.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (на електронну пошту)