УХВАЛА

про видачу дублікату наказу

м. Київ

16.02.2021Справа № 910/6305/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., розглянувши матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Медхауз Свіс Гмбх "

про видачу дубліката судового наказу Господарського суду міста Києва від 25.05.2018 року

у справі № 910/6305/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ" (49027, м. Дніпро, вул. Січеславська набережна, буд. 53, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Концепт-Стор" (02140, м.Київ, вул. Олександра Мишуги, буд.3В, літера А, )

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

25.05.2018 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ" та видано судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Концепт-Сторна користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ" 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. заборгованості та витрат зі сплати судового збору у розмірі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп.

Так, 28.12.2020 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ" № 335 від 23.12.2020 року про видачу дублікату судового наказу у справі № 910/6305/18, оскільки за твердженням заявника судовий наказ вони не отримували.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.12.2020 року вищевказана заява була передана на розгляд судді Ярмак О.М.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від. 28.12.2020 року у зв`язку з відпусткою судді Ярмак О.М.. заяву передано на розгляд судді Селівону А.М.

Розглянувши вказану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ" про видачу дубліката судового наказу по справі № 910/6305/18 суд зазначає, що згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), захищає також виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 р. в справі "Півень проти України").

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 року, виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 р. №18-рп/2012).

У п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 р. у справі №11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до частини 1 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У частині 1 статті 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Згідно п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції закону № 2147-VIII від 03.10.2017 р.) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк з дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При цьому суд зазначає, що ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас, обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічна правова позиція викладена постановах Верховного Суду від 10.09.2018 року у справі №5011-58/9614-2012, від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г, від 23.05.2019 у справі №5023/1702/12.

Суд наголошує, що за приписами процесуального закону умовами, які свідчать про наявність підстав для видачі дублікату наказу господарським судом, є, зокрема, відсутність спливу строку, встановленого для пред`явлення виданого наказу до виконання.

Тобто першочергово при розгляді заяви про видачу дубліката наказу господарський суд вважає за необхідне дослідити питання про закінчення/незакінчення строку для пред`явлення наказу суду до виконання, оскільки від останнього залежить можливість вирішення судом питання про видачу дублікату втраченого наказу.

Як встановлено судом, судовий наказ Господарського суду міста Києва від 25.05.2018 року у справі № 910/6305/18 дійсний для пред`явлення до виконання до 03.07.2021 року, отже, на підставі вказаних положень законодавства та наданих документів судом встановлено, що заявник (стягувач) звернувся до суду із поданою заявою про видачу дубліката судового наказу у справі № 910/6305/18 - 28.12.2020 року, тобто в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В свою чергу, відповідно до даних Комп`ютерної системи "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що судовий наказ від 25.05.2018 року, що забрав законної сили був помилково направлений на адресу боржника у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Концепт-Стор».

Таким чином, враховуючи, що судовий наказ Господарського суду міста Києва від 25.05.2018 року у справі № 910/6305/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Концепт-Стор» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ" 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. заборгованості та витрат зі сплати судового збору у розмірі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп. не було отримано та станом на дату звернення заявника із заявою про видачу дублікату строк пред`явлення до виконання вказаного наказу не закінчився, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ" про видачу дубліката судового наказу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 232- 235, п. 19.4. розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ" про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 25.05.2018 року у справі № 910/6305/18 задовольнити.

2. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ" дублікат судового наказу Господарського суду міста Києва від 25.05.2018 року у справі № 910/6305/18 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Концепт-Стор" (02140, м. Київ, вул. Олександра Мишуги, буд.3В, літера А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕДХАУЗ СВІС ГМБХ" (49027, м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 53, ) 3500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. заборгованості та витрат зі сплати судового збору у розмірі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 16.02.2021 року та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ki.arbitr.gov.ua

Суддя А.М.Селівон