УХВАЛА

м. Київ

08.02.2021Справа № 910/21046/20

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування»
доТовариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»
простягнення 19 565,69 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (надалі - ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування») звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі - ТДВ «Експрес Страхування») про стягнення 19 565,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №993/19-Т/Ц2 від 09.08.2019 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - «ДТП») виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля ЗАЗ Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_2 , водієм якого скоєно ДТП, була застрахована ТДВ «Експрес Страхування» згідно договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4180349, а тому позивач вказує, що обов`язок з відшкодування йому збитків у розмірі 19 565,69 грн. покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

27.01.2021 через канцелярію суду від ТДВ «Експрес Страхування» надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідачем сплачено позивачу суму страхового відшкодування у розмірі 19 565,69 грн., яка заявлена у даній справі.

04.02.2021 до Господарського суду міста Києва від ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить суд закрити провадження у справі та стягнути з відповідача судовий збір.

На підтвердження сплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 19 565,69 грн. відповідачем до відзиву на позов додано платіжне доручення №ЦО00322 від 18.01.2021 на суму 19 565,69 грн.

Із вказаного платіжного доручення вбачається, що відповідачем повністю сплачено заявлену до стягнення суму страхового відшкодування у розмірі 19 565,69 грн., а відтак предмет спору у даній справі відсутній.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, у зв`язку із сплатою відповідачем позивачу заявленої до стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 19 565,69 грн., провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У відзиві на позов відповідач зазначає про те, що позивач не звертався до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а відтак підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

У відповіді на відзив позивач зауважує про відсутність передбаченого нормами чинного законодавства обов`язку звернення саме до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Суд відзначає, що у системному зв`язку зі статтею 36 вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків як підстави для відмови у відшкодуванні стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду.

Попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №465/4287/15.

Отже, якщо особа впродовж встановлених строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого права.

В даному випадку, як і стверджується самим позивачем, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» не зверталось до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування, оскільки це є необов`язковим, про що, також, зазначено судом, а здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд способів захисту свого права, такий як звернення з позовом безпосередньо до суду.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Отже, настання строку здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування обумовлене закінченням дев`яностоденного строку з дня отримання ним заяви про страхове відшкодування та документів, визначених статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Інформацією з офіційного веб-сайту Акціонерного товариства «Укрпошта» за номером відправлення 066 підтверджується, що відповідач отримав позовну заяву та додані до неї документи 11.01.2021.

Таким чином, в даному випадку, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування у строк встановлений спеціальними нормами чинного законодавства, чим жодним чином не порушував прав позивача на отримання страхового відшкодування і фактично спору у даній справі не існувало навіть в момент подачі позову до суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 129 господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи із встановлених обставин справи, а саме: подання позивачем позову до суду без попереднього звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування та виплата відповідачем страхового відшкодування позивачу в мажах передбачених спеціальними нормами чинного законодавства строків, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору, сплаченого за подання даного позову до суду.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, здійснивши відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд спосіб захисту свого права, такий як звернення з позовом до суду, не звертаючись, при цьому, до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, позивач усвідомлював необхідність сплати судового збору та можливість сплати відповідачем заявленої до стягнення суми страхового відшкодування в межах встановленого законодавством строку, у зв`язку з чим порушене право позивача буде відсутнє взагалі.

Суд звертає увагу позивача на положення ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В даному випадку, сплативши заявлену суму страхового відшкодування відповідач фактично визнав позов, при цьому, здійснив це до початку розгляду справи по суті, у зв`язку з чим у позивача виникло право на повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Порядок повернення судового збору визначений ст. 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до пункту 5 частини 1 якої сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, повернення судового збору з державного бюджету можливе за умови подання відповідного клопотання, проте позивачем такого клопотання, в межах даної справи, не подано, що унеможливлює суд вирішити питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 129, 130, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №910/21046/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про стягнення 19 565,69 грн. закрити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий