ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 лютого 2021 року Справа № 903/680/20

Господарський суд Волинської області в складі судді Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М. М., розглянувши справу

за позовом: Антимонопольного комітету України, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Укрпостач-Нафтотрейд, м.Луцьк

про стягнення 659066,00 грн.

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Саржан Олександр Володимирович, довіреність № 300-122/02-13 від 19.06.2020;

від відповідача: Слісарчук Ірина Олександрівна, довіреність № б/н від 02.01.2020;

Встановив: Позивач Антимонопольний комітет України звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Укрпостач-Нафтотрейд про стягнення 659066,00 грн., з них: 329 533,00 грн. - штрафу та 329 533,00 грн. пені.

В обґрунтування позову посилається на те, що рішенням Антимонопольного комітету України від 25.10.2018 за №592-р у справі №20-26.13/19-15 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу встановлено порушення ТзОВ Укрпостач-Нафтотрейд у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю за кодом 19.20.2 паливо рідинне та газ; оливи мастильні (світлі ПММ для ВП ЗАЕС, ВП РАЕС, ВП ХАЕС, ВП ЮУАЕС) та (оголошення №240017 про проведення процедури закупівлі, опубліковане в інформаційному бюлетні «Вісник державних закупівель» №103/1 (846/1) від 30.12.2013) проведених держаним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». За дані правопорушення на відповідача було накладено штраф у розмірі 329 533 грн. Позивач звертає увагу суду на те, що копія рішення надіслана разом із супровідним листом Комітету від 03.12.2018 №143.26.13/07-16164 та отримана відповідачем 06.12.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 419. Частиною 3 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції передбачено, що особа на яку накладено штраф за рішенням Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Строк оплати штрафу закінчився 06.02.2019, станом на день подачі позову штраф останнім неоплачено.

Ухвалою суду від 18.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заперечення за вих. №300-20.3/01-12946 від 23.09.2020 (вх. №01-57/6139/20 від 28.09.2020) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у зв`язку з тим, що дана судова справа віднесена до спору, що виникає з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, а тому справа №903/680/20 не може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.10.2020 перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26.10.2020.

В судовому засіданні 26.10.2020 оголошено перерву до 16.11.2020.

Разом з тим, в судовому засіданні також оголошено перерву до 30.11.2020.

Ухвалою суду від 30.11.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 01.01.2021, відкладено підготовче засідання на 21.12.2020.

Ухвалою суду від 21.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11.01.2021.

Ухвалою суду від 11.01.2021 відкладено розгляд справи по суті на 03.02.2021.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених у відзиві .

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Рішенням Антимонопольного комітету України від 25.10.2018 за №592-р у справі №20-26.13/19-15 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу визнано, що ТзОВ Укрпостач Нафтотрейд вчинило порушення, передбачене пунктом 4 частини 2, статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю за кодом 19.20.2 паливо рідинне та газ; оливи мастильні (світлі ПММ для ВП ЗАЕС, ВП РАЕС, ВП ХАЕС, ВП ЮУАЕС) та (оголошення №240017 про проведення процедури закупівлі, опубліковане в інформаційному бюлетні «Вісник державних закупівель» №103/1 (846/1) від 30.12.2013) проведених держаним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом». (а.с. 6-21 )

За вчинені порушення відповідно до п. 4 ч. 2 ст.6, п.1 статті 50 ЗУ Про захист економічної конкуренції на ТзОВ Укрпостач Нафтотрейд було накладено штраф у розмірі 329 533 грн.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції особа, на яку накладено штраф за рішенням Комітету, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Антимонопольного комітету України вважаються таким, що вручене Відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі.

Копія рішення надіслана разом із супровідним листом Комітету від 03.12.2018 №143.26.13/07-16164 та отримана відповідачем 06.12.2018, що підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення № 419. (а.с. 23-24)

Враховуючи викладене, строк сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету, закінчився 06.02.2019.

Відповідно до ч.8 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідачем було оскаржено рішення Антимонопольного комітету України № 529-р від 25.10.2018 до господарського суду м.Києва. Рішенням господарського суду м.Києва від 25.09.209 року у справі № 910/1490/19 ТзОВ «Укрпостач-Нафтотрейд» в задоволені позовних вимог відмовлено повністю, постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2019 рішення Господарського суду м.Києва від 25.09.2019 у справі №910/1490/19 залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 28.05.2020 у справі №910/1490/19 касаційну скаргу ТзОВ «Укрпостач-Нафтотрейд» залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції та апеляційної інстанції без змін. (а.с. 25-56)

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 передбачено, що за змістом частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини» № 01-8/1427 від 18.11.2003).

Відповідно до пунктів 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Відповідачем, всупереч ч.3 ст.56 Про захист економічної конкуренції не здійснено в установлений строк добровільну сплату штрафу.

Крім того, позивач просить стягнути пеню за кожен день прострочення сплати штрафу в сумі 958941,03 грн. за період з 07.02.2019 по 11.02.2019, з 26.09.2019 по 10.11.2019, з 11.12.2019 по 06.02.2020, з 29.05.2020 по 21.08.2020 включно.

Згідно розрахунку позивача період прострочення сплати штрафів становить 68 днів, відповідно сума пені становить: 194х4 942,995 грн. (розмір пені за один день прострочення) = 958941,03 грн.

Разом з тим, підстави та умови нарахування пені визначаються статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яка встановлює обов`язковість сплати пені в разі несплати штрафу, так і правила обчислення її розміру та строки нарахування.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

За таких обставин, позивач правомірно обмежив розмір пені до розміру нараховано штрафу в сумі 329 533,00 грн., яка підлягає до стягненню з відповідача.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам та запереченням позивача та відповідачів надано можливість їх представникам в судовому засіданні обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи те, що вимога позивача ґрунтується на нормах чинного законодавства, підтверджена належними та допустимими доказами, суд вважає позов підставним, а тому задовольняє його.

Оскільки спір до розгляду доведено з вини відповідача, сплачений позивачем судовий збір в силу ст.129 ГПК України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Укрпостач-Нафтотрейд (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ) в дохід загального фонду Державного бюджету України, отримувач: УК у Солом`янському районі міста Києва, , банк Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100 стягнути 659 066,00 грн., з яких 329 533,00 грн. штрафу та 329 533,00 грн.- пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Укрпостач-Нафтотрейд (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського,45, м.Київ, 03035, ) 9885,99 грн. витрат по судовому збору.

Відповідно до ст. 241 рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено

10.02.2021

Суддя В. М. Дем`як