СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р. справа №922/2851/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попков Д.О.
суддів Пушай В.І., Стойка О.В.
секретар судового засідання Акімова К.К.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь», м. Харків
на рішення господарського суду Харківської області
ухваленого 29.10.2020р. (повний текст підписано 29.10.2020р.) у м. Харкові
у справі №922/2851/20 (суддя Аріт К.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх-Плюс 2012», м.Мелітополь Запорізької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь», м. Харків
про стягнення 87888,00грн.

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Успіх-Плюс 2012», м. Мелітополь Запорізької області (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь», м. Харків (далі Відповідач) з вимогами про стягнення 87888,00грн. заборгованості з оплати поставленого товару за договором поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р. Також Позивач просив стягнути з Відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 2102,00грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.09.2020р. було відкрито провадження у справі №922/2851/20 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.10.2020р. (повний текст підписано 29.10.2020р.) у справі №922/2851/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх-Плюс 2012» були задоволені повністю.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного (неповного) виконання Відповідачем своїх зобов`язань з оплати поставленого Позивачем товару за договором поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь», не погодившись з ухваленим рішенням суду, звернулося з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 29.10.2020р. у справі №922/2851/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. надані до матеріалів справи акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018р. до 30.04.2019р. та відповідь на претензію Позивача №06/11-1 від 06.11.2019р. не підтверджують наявність заборгованості за договором поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р., оскільки означені документи складені відносно інших зобов`язань, тоді як належного та допустимого доказу отримання Відповідачем товару за договором поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р. підписаної обома сторонами накладної, матеріали справи не містять;

6.2. суд першої інстанції здійснив порушення норм процесуального права, зокрема ст.ст.76, 77, 86, 98, ч.5 ст.101 та ст.236 Господарського процесуального кодексу України, оскільки протиправно не послався на належний засіб доказування, який би підтвердив наявність заборгованості за договором поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р., а саме на первинну документацію. Своєю чергою, Відповідач не міг заперечувати та вказувати про це в суді першої інстанції, оскільки належним чином не був повідомлений та не знав про існування спору у справі весь склад працівників знаходиться на дистанційній роботі та забирає поштову кореспонденцію один раз на тиждень.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:

7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Успіх-Плюс 2012» наданий відзив на апеляційну скаргу разом з клопотання про поновлення строку для його подання, мотивоване не отриманням ухвали суду апеляційної інстанції про відкриття провадження у справі, якою було встановлено відповідний строк на подання відзиву, та дізнанням про неї представником Позивача з сайту «Судова влада» лише 01.02.2021р. Розглянувши означене клопотання в контексті наведених в ньому причин, враховуючи підтвердження матеріалами справи повернення направленої Товариству з обмеженою відповідальністю «Успіх-Плюс 2012» ухвали суду про відкриття провадження у справі від 22.12.2020р. з поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.а.с.109-111), що не може вважатися її врученням у розумінні ст.242 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про поважність останніх та задоволення клопотання Позивача про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу.

За змістом відзиву на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Успіх-Плюс 2012» проти її задоволення заперечує, зазначаючи про доведеність матеріалами справи факту наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь» заборгованості за договором поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р. в сумі 87888,00грн., тоді як доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 25.11.2020р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Пушай В.І.

9. Ухвалою від 22.12.2020р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/2851/20, а ухвалою від 16.01.2021р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь» в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням учасників справи. Учасники справи були повідомлені про розгляд означеної апеляційної скарги в порядку письмового провадження належним чином.

10. Враховуючи викладене в п.п.9, 10 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І., Стойка О.В. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

11. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

12. Як встановлено місцевим судом та вбачається з наявних матеріалів справи, 20.12.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Успіх-Плюс 2012» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь» (Покупець) було укладено договір поставки обладнання №2012/17 (договір а.с.а.с.35-37), відповідно до п.1.1 якого Постачальник зобов`язується виготовити та передати у власність Покупцю певне обладнання для виробничої промисловості, у подальшому пойменоване «Обладнання», згідно з додатком №1 даного Договору (а.с.а.с.38, 39), який є невід`ємною його частиною, а Покупець зобов`язується прийняти це обладнання та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного договору.

Постачальник зобов`язується здійснити пуско-налагоджувані роботи згідно з додатком №1, у строк узгоджений сторонами, після передачі обладнання Покупцю та здійснення останнім оплати у порядку та розмірі передбаченому дійсним договором (п.1.1.1. договору).

13. Згідно з п.2.1. укладеного договору, ціна на обладнання становить - 298316,00грн з ПДВ 20%, включає вартість транспортної упаковки. Сума Договору визначається загальною вартістю обладнання, що постачається згідно умов даного договору і становить 298316,00гривень, включає ПДВ 20% - 59663,20грн., що еквівалентно 10700 доларів США згідно курсу валют НБУ на день укладання договору (п.2.2 договору).

14. У п.3.1 договору сторони узгодили, що розрахунки між Постачальником і Покупцем за поставлене обладнання здійснюються з безготівковому порядку, шляхом переведення коштів на розрахунковий рахунок, тоді як відповідно до п.3.2 договору форма оплати товару складається з шести етапів: І етап передплата в розмірі 30% від загальної суми договору, протягом 5 банківських днів з моменту підписання договору; ІІ-V етапи по 10% від залишкової вартості обладнання; VІ етап залишкова вартість згідно договору, протягом 5 банківських днів з моменту прийняття обладнання на виробничій площі у Постачальника.

15. Згідно з п.4.2 договору встановлено, що прийняття обладнання здійснюється Покупцем на складі Постачальника та по кількості і якості відбувається відповідно до прикладеної супроводжувальної документації, а також відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів народного споживання, затверджених Постановами державного Арбітражу при Раді Міністрів СРС №П-6 та №П-7 (зі змінами).

Покупець зобов`язується прийняти обладнання на умовах п.4.2 договору протягом 10-ти календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення про його готовність до відвантаження (п.4.4 договору).

Відповідно до п.4.6 договору, право власності на виготовлене на умовах даного договору обладнання переходить від Постачальника до Покупця з моменту передачі обладнання та підписання видаткової або товарно-транспортної накладної уповноваженим представником Покупця чи перевізника.

16. Пунктом 5.1 договору встановлене зобов`язання Постачальника виготовити і поставити обладнання у відповідності з умовами даного договору/поставити обладнання, якість і комплектність якого повинні відповідати вимогам ГОСТів та ТУ, якому кореспондується передбачений п.5.2 обов`язок Покупця вчасно і в повному обсязі оплатити вартість обладнання.

17. Згідно з п.9.1 договору, останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018р., а в частині гарантійних зобов`язань - до їх закінчення.

18. З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Успіх-Плюс 2012» надано Відповідачу рахунок-фактуру №УП-0000046 від 01.02.2018р. на загальну суму 297888,00грн. (а.с.40) з назвою обладнання «Верстат плазмового різання з ЧПУ 1500х3000», кількістю « 1.000шт.» та дійсний до сплати до 01.02.2018р.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь» було частково оплачено рахунок-фактуру №УП-0000046 від 01.02.2018р. на суму 100000,00грн. 01.02.2018р. та 100000,00грн. 29.05.2018р., що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з банківського рахунку Позивача від 01.02.2018р. та від 29.05.2018р. (а.с.а.с.41-42), які містять в призначенні платежу посилання на рах.№46 від 01.02.2018р.

19. З підписаного сторонами та наданого до матеріалів справи акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018р. до 30.04.2019р. за договором №2012/17 від 20.12.2017р. (а.с.43) встановлено, що станом на 01.05.2019р. заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь» перед Позивачем складає 97888,00грн.

20. З наявної в матеріалах справи претензії №31 від 04.09.2019р. (а.с.а.с.44, 45), отриманої Відповідачем 11.09.2019р. (а.с.46), вбачається, що остання оплата за договором поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р. була одержана Постачальником 17.07.2019р. в розмірі 10000,00грн., таким чином останній, керуючись ст.ст.16, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, просив Товариство з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь» оплатити всю суму боргу (залишок несплаченої заборгованості 87888,00грн.) до 31.12.2019р.

У відповідь на означену претензію, Товариство з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь» у листі №06/11-1 від 06.11.2019р. (а.с.47) повідомило, що вважає вимоги Позивача в сумі 87888,00грн. правомірними і планує провести ліквідацію заборгованості у визначений в претензії термін.

21. У подальшому, листами №17/12-1 від 17.12.2019р. та №МЗВ 0401/20-1 від 04.02.2020р. (а.с.а.с.48, 49) Відповідач у зв`язку зі складним фінансовим становищем запропонував Товариству з обмеженою відповідальністю «Успіх-Плюс 2012» провести погашення заборгованості за наведеним ним графіком з кінцевим терміном - до 31.07.2020р.

22. Вказані в п.п.12-21 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами під час розгляду справи не заперечувались.

23. Враховуючи, що наразі заборгованість з оплати поставленого товару за договором №2012/17 від 20.12.2017р. в сумі 87888,00грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь» сплачена не була, Товариство з обмеженою відповідальністю «Успіх-Плюс 2012» звернулося до господарського суду з позовними вимогами до останнього про стягнення означеної суми заборгованості.

24. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного та Господарського кодексів України, що регулюють відносини з поставки.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

25. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

26. Сутність розглядуваного місцевим судом спору полягає у спонуканні Відповідача до примусового виконання порушених (прострочених у виконанні) грошових зобов`язань з повної оплати поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Успіх-Плюс 2012», як Постачальником товару за договором поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р. в сумі 87888,00грн.

27. Беручи до уваги правову природу укладеного договору поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р., кореспондуючі права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки, які (приписи), в свою чергу, згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж.

Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.

28. Враховуючи встановлену ст.204 Цивільного кодексу України та неспростовану в межах цієї справи в порядку ст.215 цього Кодексу презумпцію правомірності означеного договору, апеляційний суд вважає його належною у розумінні ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України та ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін.

29. Як встановлено ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.655, ч.1ст.691 Цивільного кодексу України, Покупець зобов`язаний сплатити товар за ціною, встановленою в договорі купівлі-продажу. Означений обов`язок ч.1 ст.712 цього Кодексу безпосередньо закріплений і для договору поставки. Наразі, отримання цих коштів в межах таких зобов`язань і є приналежним і захищуваним у розглядуваній справі у розумінні ст.5 Господарського процесуального кодексу України та ст.15 Цивільного кодексу України правом Позивача, примушення Відповідача до виконання обов`язку щодо якого - є належним способом судового захисту у разі наявності порушення такого з боку останнього.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

30. Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

31. Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України та ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Наразі, будь-яких доказів сплати стягуваної заборгованості чи припинення відповідних зобов`язань іншим передбаченим законом способом, Відповідачем всупереч ст.ст.13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України до справи не надано і за змістом апеляційної скарги не вбачається.

32. Розглянувши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає необхідним зазначити наступне:

32.1. У відповідності до ч.1 ст.165 Господарського процесуального кодексу України заперечення на позовну заяву повинні бути викладені Відповідачем у відзиві, тоді як ч.4 цієї статті встановлює наслідки відсутності у відзиві вказівок на незгоду Відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги у вигляді відсутності права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або Відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Так, однією з обставин, вказаних у позовній заяві є обставина про домовленість сторін видати видаткову накладну після повного розрахунку. У підтвердження такої домовленості Позивачем було надано акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018р. до 30.04.2019р. (п.19 цієї постанови), підписаний без заперечень сторонами, а також претензію №31 від 04.09.2019р. з вимогами про сплату суми заборгованості в розмірі 87888,00грн., яка була визнана Відповідачем в повному обсязі (п.20 цієї постанови).

32.2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.09.2020р. в розглядуваній справі Відповідачу був наданий у відповідності до ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України 15-ти денний строк з моменту вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Згідно з ч.3 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у цей строк Відповідач повинен був надати докази свої позиції у тому числі й спростування вказаних у позовній заяві обставин та/або достовірності наданих Позивачем доказів.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Господарського суду Харківської області від 08.09.2020р. у справі №922/2851/20 отримана Відповідачем не була та повернулась на адресу Господарського суду Харківської області з відміткою поштової організації «адресат відсутній» 13.10.2020р. (а.с.57). Своєю чергою, відправка місцевим судом означеної ухвали суду на вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу Відповідача (а.с.59) вул. Академіка Павлова, 120 ж, м. Харків, 61054 (вказана також в апеляційній скарзі), свідчить про вручення такої ухвали останньому у розумінні п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України, застосування якої обумовлено вимогами ч.3 ст.120 цього Кодексу.

32.3. У відповідності до ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відтак, оскільки відзив Відповідачем у встановлений судом 15-ти денний строк з моменту вручення ухвали (відмітки пошти про повернення поштового відправлення 13.10.2020р.) наданий не був, то станом на 29.10.2020р. (дата ухвалення оскаржуваного рішення) суд мав право розглядати спір виходячи з вказаних Позивачем обставин, підтверджених відповідними доказами, достовірність яких наразі Відповідачем не спростована. Апеляційний суд відхиляє зауваження Скаржника про складення акту звірки взаєморозрахунків та претензії №31 від 04.09.2019р. з відповіддю на неї відносно інших зобов`язань, оскільки зі змісту цих документів (у сукупності з текстом претензії №31 від 04.09.2019р.) вбачається, що вони безпосередньо складені та стосуються укладеного сторонами договору поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р.

32.4. Визнання Відповідачем своєї заборгованості в сумі 87888,00грн. за договором поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р. та здійснення її часткової оплати (зменшення суми боргу з моменту підписання акту звірки взаєморозрахунків та до претензії №31 від 04.09.2019р. на суму 10000,00грн.) до звернення Позивача до суду з позовними вимогами про стягнення залишку такої несплаченої заборгованості, враховуючи, що Скаржник лише на стадії апеляційного перегляду намагається заперечувати та спростовувати свої зобов`язання з оплати поставленого Позивачем товару, свідчить про порушення ним принципу заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium), правова позиція щодо застосування якого викладена в постанові Великої Палата Верховного Суду від 16.06.2020р. у справі №145/2047/16-ц.

32.5. Крім того, претензія Позивача та відповідь на неї з боку Відповідача (п.20 цієї постанови) в контексті приписів ст.ст.641, 642 та 653 Цивільного кодексу України можуть розцінюватися як досягнення домовленості щодо зміни первісних умов розрахунку (п.14 цієї постанови), подальша одностороння відмова від яких (змін) є несумісною із вимогами ст.ст.525 та 629 цього Кодексу.

33. Враховуючи викладене, Відповідач не мав жодних правових підстав для ухилення від виконання обов`язку із здійснення повного розрахунку за поставлений товар на умовах, передбачених договором поставки обладнання №2012/17 від 20.12.2017р. Нездійснення такого розрахунку є порушенням відповідного грошового зобов`язання у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважає таким, що прострочив виконання такого грошового зобов`язання у розумінні ч.1 ст.612 цього Кодексу та зумовлює правомірність задоволення позовних вимог, які опосередковують застосування визначених ст.625 Цивільного кодексу України наслідків прострочення грошового зобов`язання.

34. Відтак, оскільки доводи і вимоги апеляційної скарги не підтверджують ухвалення переглядуваного рішення із порушеннями, які ст.277 Господарського процесуального кодексу України визначені у якості підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а підстав для виходу за межі апеляційних доводів і вимог в порядку ч.4 ст.269 цього Кодексу апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь» залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін.

35. За змістом ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 29.10.2020р. (повний текст підписано 29.10.2020р.) у справі №922/2851/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 29.10.2020р. (повний текст підписано 29.10.2020р.) у справі №922/2851/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, віднести на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Машинобудівний завод «Витязь», м. Харків.

4. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.02.2021р.

Головуючий, суддя-доповідач Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.В. Стойка

Надіслано судом до ЄДРСР 16.02.2021р.