ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року Справа № 902/773/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Маціщук А.В.

секретар судового засідання Орловська Т.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Вінницької районної державної адміністрації на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 08.12.2020 р. у справі № 902/773/20 (суддя Маслій І.В., повний текст ухвали складено 11.12.2020 р.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСКО ІНВЕСТ" (просп. Маяковського, 15, м. Київ, 02225)

до Комунального некомерційного підприємства Вінницької центральної районної лікарні (вул. Хмельницьке шосе, 92, м. Вінниця, 21029)

до Вінницької районної державної адміністрації (Хмельницьке шосе, 17, м. Вінниця)

до Вінницької районної ради Вінницької області (вул. Хмельницьке шосе, 17, м. Вінниця, 21036, )

до Комунального підприємства "Вінницький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги" Вінницької районної ради (вул. Гагаріна, буд. 46, с. Бохоники, Вінницький р-н, Вінницька обл., 23233, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050, )

про визнання недійсним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту та припинення речового права на земельну ділянку

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідачів - не з`явилися;

третьої особи - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАСКО ІНВЕСТ" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом (з врахуванням заяви про зміну предмету позову, яка судом була прийнята до розгляду - ухвала суду від 20.10.2020 р.) про:

- визнання недійсним та скасування розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 18.04.20116 р. № 611 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування землею Вінницькій центральній районній клінічній лікарні для організації профілактики та лікування, розташованої на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту";

- визнання недійсним Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, виданого 30.06.2006 р. Вінницькій центральній районній клінічній лікарні на земельну ділянку площею 2,8327 га, розташовану у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 92;

- визнати недійсним рішення Вінницької районної ради від 29.09.2009 р. № 181 "Про внесення змін до рішення № 8 від 03.02.2014 р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні Вінницької центральної районної клінічної лікарні";

- припинити Комунальному некомерційному підприємству "Вінницький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги" Вінницької районної ради (право постійного користування) на земельну ділянку площею 1,6584 га, кадастровий номер :01:020:0095, розташовану у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 92.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на частині земельної ділянки, яка була передана за спірним розпорядженням іншій особі та щодо якої видано оскаржуваний державний акт на право постійного користування землею, знаходяться будівлі, які належать позивачу, що порушує його права, як власника даних будівель.

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАСКО ІНВЕСТ" подало до Господарського суду Вінницької області заяву про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 08.12.2020 р. у справі № 902/773/20 заяву позивача про призначення судової земельно-технічної експертизи задоволено. Призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Подільській центр судових експертиз".

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що в даному випадку встановлення достовірності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вимагає спеціальних знань, що є підставою для призначення судової експертизи, з метою прийняття обґрунтованого рішення з огляду на те, що надані сторонами докази в порівнянні із заявленим предметом позовних вимог потребують перевірки на предмет встановлення достовірності факту накладення однієї земельної ділянки на іншу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Вінницька районна державна адміністрація звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги пояснення відповідачів стосовно встановленого законодавчого порядку щодо погодження поділу земельної ділянки, припинення права постійного користування та вилучення земельної ділянки.

Скаржник зазначає, що враховуючи положення ст. ст. 99, 236 ГПК України, в позивача не має дійсної потреби у проведені експертизи, використанні спеціальних знань для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Одночасно скаржником подано до суду клопотання, в якому він просить поновити пропущений з поважних причин строк для подання суду доказів, долучити до матеріалів справи докази, а саме: копії листів від 10.11.2020 р. № 09-695, від 04.12.2020 р. № 01-03-868, копія листа ТОВ "КРАСКО ІНВЕСТ" до Комунального некомерційного підприємства "Вінницький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги" Вінницької районної ради про надання погодження на поділ земельної ділянки, площею 1,6584 га на 0,1410 на та 1,5484 га. та надання згоди на припинення права постійного користування та вилучення земельної ділянки 0,1410 га та копію технічного обґрунтування (графічних матеріалів) меж та площ земельної ділянки.

Листом від 23.12.2020 р. № 902/773/20/7059/20, Північно-західний апеляційний господарський суд витребував матеріали справи № 902/773/20 з Господарського суду Вінницької області.

05.01.2020 р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 902/773/20.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 р. відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд скарги призначено на 10.02.2021 р. об 15:00 год.

Вінницька районна державна адміністрація надіслала до суду клопотання, в якому просить відкласти розгляд справи, оскільки станом на 21.01.2021 р. представників для участі у розгляді справи у районній державній адміністрації немає. Районна державна адміністрація вживає заходи щодо оголошення добору на зайняття вакантної посади.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАСКО ІНВЕСТ" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подання доказів, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Позивач зазначає, що з огляду на те, що в учасників справи та у суду відсутні спеціальні знання, а завданням експертизи є визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо), визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; поставлені судом питання належать до виключної компетенції експерта, тому призначення судової експертизи в даній справі є правильним і відповідає вимогам процесуального закону.

01.02.2021 р. на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСКО ІНВЕСТ" надійшла заява, в якій він просить суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Господарським судом Вінницької області.

Листом Північно - західного апеляційного господарського суду від 03.02.2021 р. № 902/773/20/776/21 було повідомлено представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСКО ІНВЕСТ" про те, що його клопотання буде розглянуто після фактичного виходу судді-члена колегії Маціщук А.В. з відпустки.

09.02.2021 р. на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСКО ІНВЕСТ" надійшла заява, в якій він просить суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 р. в задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАСКО ІНВЕСТ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі - відмовлено.

В судове засідання 10.02.2021 р. представники сторін не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

Розглянувши в судовому засіданні 10.02.2021 р. клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку для подання доказів та долучення до матеріалів справи додаткових доказів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відзив на позову заяву, як вбачається із матеріалів справи, було подано відповідачем (скаржником) до суду першої інстанції 31.08.2020 р.

В свою чергу, згідно ч. 7 ст. 80 ГПК України, якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів.

19.10.2020 р. представником позивача подано до суду заяву про зміну предмету позову, яка була прийнята до розгляду ухвалою суду від 20.10.2020 р.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

У даному випадку, як вбачається зі змісту клопотання відповідача (скаржника) вх. № 8540/20 від 22.12.2020 р., Вінницька районна державна адміністрація обґрунтовує своє клопотання тим, що лише при підготовці даної апеляційної скарги адміністрацією отримано додаткові докази в частині розгляду питання щодо надання погодження на поділ земельної ділянки.

Колегія суддів приймає до уваги, що стаття 269 ГПК України визначає межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 даної статті).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Апеляційний господарський суд, надаючи оцінку причинам неподання скаржником даних доказів, приходить до висновку, що скаржник обґрунтував неможливість подання таких доказу до суду першої інстанції, з причин, що об`єктивно не залежали від нього, тому суд приймає дані докази для розгляду.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що копія листа ТОВ "КРАСКО ІНВЕСТ" до Комунального некомерційного підприємства "Вінницький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги" Вінницької районної ради про надання погодження на поділ земельної ділянки, площею 1,6584 га на 0,1410 на та 1,5484 га. та надання згоди на припинення права постійного користування та вилучення земельної ділянки 0,1410 га міститься в матеріалах даної справи (т. 2, а.с. 57).

Окрім того, в даному випадку в суді апеляційної інстанції переглядається ухвала суду про призначення у справі судової експертизи, позивачем було змінено предмет даного позову, а ухвалою суду першої інстанції від 04.11.2020 р. продовжено/поновлено строк підготовчого засідання, при цьому рішення по суті позовних вимог судом першої інстанції ще не прийнято.

Розглянувши в судовому засіданні 10.02.2021 р. клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу.

Статтею 202 ГПК України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

Обґрунтовуючи клопотання про відкладення розгляду справи скаржник посилається на те, що станом на 21.01.2021 р. представників для участі у розгляді справи у районній державній адміністрації немає.

Тобто подаючи до суду клопотання про відкладення розгляду справи, заявник жодним чином не обґрунтовує необхідність такого відкладення, з метою вчинення будь-яких процесуальних дій, що потребують особистої його явки в судове засідання.

Отже, враховуючи те, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, судом не встановлено наявності обставин, які б унеможливлювали вирішення справи без участі скаржника, судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення його про день, час та місце розгляду справи, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а позиція заявника достатньо повно була викладена у апеляційній скарзі, враховуючи обмеженість строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того, за приписами ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Роль національних судів полягає в організації судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України").

Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини").

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Предметом даного позову є вимоги позивача про:

- визнання недійсним та скасування розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 18.04.20116 р. № 611 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право постійного користування землею Вінницькій центральній районній клінічній лікарні для організації профілактики та лікування, розташованої на території Якушинецької сільської ради, за межами населеного пункту";

- визнання недійсним Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, виданого 30.06.2006 р. Вінницькій центральній районній клінічній лікарні на земельну ділянку площею 2,8327 га, розташовану у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 92;

- визнати недійсним рішення Вінницької районної ради від 29.09.2009 р. № 181 "Про внесення змін до рішення № 8 від 03.02.2014 р. "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, що перебуває в постійному користуванні Вінницької центральної районної клінічної лікарні";

- припинити Комунальному некомерційному підприємству "Вінницький районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги" Вінницької районної ради (право постійного користування) на земельну ділянку площею 1,6584 га, кадастровий номер :01:020:0095, розташовану у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 92.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРАСКО ІНВЕСТ" подало до Господарського суду Вінницької області заяву про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи, яка обґрунтована тим, що на частині земельної ділянки щодо якої прийняте оскаржуване розпорядження та видано державний акт на право постійного користування, знаходяться будівлі, належні позивачу, тому спірне розпорядження та державний акт на право постійного користування земельною ділянкою порушують права позивача як власника будівлі та земельної ділянки, яка знаходиться під будівлею та необхідна для її обслуговування.

Призначаючи у справі судову земельно-технічну експертизу, суд першої інстанції дійшов висновку, що в даному випадку встановлення достовірності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги вимагає спеціальних знань, що є підставою для призначення судової експертизи з метою прийняття обґрунтованого рішення, з огляду на те, що надані сторонами докази в порівнянні із заявленим предметом позовних вимог потребують перевірки на предмет встановлення достовірності факту накладення однієї земельної ділянки на іншу.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що згідно статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

За змістом частини 1 статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (частина 1 статті 100 цього Кодексу).

Таким чином, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Згідно з п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи; з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Пунктом 6 частини 1 статті 229 ГПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, зумовленим неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Колегія суддів зазначає, що основними завданнями земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо), визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації, визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки, визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування), визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

З ухвали суду першої інстанції вбачається, що на вирішення земельно-технічної експертизи судом поставлені зокрема наступні питання: чи є порушення меж (або накладання) земельної ділянки, площею 1.6584 га, кадастровий номер :01:020:0095, розташованої у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 92, що передавалась в постійне користування Вінницькій центральній районній клінічній лікарні, згідно розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 18.04.2006 р. № 611 та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою виданою 30.06.2006 р. на земельну ділянку площею 2,8327 га, розташовану м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 92 із нежитловими будівлями належними ТОВ "КРАСКО ІНВЕСТ", які розташовані за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 88, що перебувають у власності на підставі договору купівлі - продажу від 06.11.2018 р. ; визначити земельну ділянку необхідну для обслуговування нежитлових будівель належних ТОВ "КРАСКО ІНВЕСТ", які розташовані за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 88, що перебувають у власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.11.2018 р. відносно земельної ділянки, площею 1.6584 га, кадастровий номер :01:020:0095, розташованої у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 92, що передавалась в постійне користування Вінницькій центральній районній клінічній лікарні, згідно розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 18.04.2006 р. № 611 та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, виданого 30.06.2006 р. на земельну ділянку площею 2.8327 га, розташовану за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 92.

З огляду на викладене, призначивши експертизу у справі, місцевий суд правильно врахував, що питання наявності/відсутності накладання земельної ділянки щодо якої прийняте оскаржуване розпорядження та видано державний акт на право постійного користування на земельну ділянку на якій знаходяться будівлі належні позивачу на праві власності та визначення земельної ділянки (у разі такого накладення) необхідної для обслуговування будівель належних позивачу, має вирішальне значення для правильного вирішення даного спору, належить до предмету доказування у даній справі та потребує спеціальних знань.

При цьому не проведення земельно-технічної експертизи фактично залишить без належної оцінки наведені учасниками провадження обставини, тобто призведе до порушення принципу всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи те, що оскарженою ухвалою суду першої інстанції у справі, яка розглядається, призначено експертизу, а для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи і у цей період неможливо здійснювати відповідні процесуальні дії, суд першої інстанції скористався правом, наданим йому процесуальним законом (ч. 1 ст. 228 ГПК України).

Отже, зазначені дії суду не можуть вважатися порушенням норм процесуального права, наслідком якого є скасування відповідного судового акта. Визначених ГПК України підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду в частині призначення у справі судової експертизи та зупинення провадження у справі немає.

Крім того, суд вказує, що у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява № 61679/00) зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури; більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Експертиза призначається у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування, рішення суду має прийматися у повній відповідності з нормами процесуального та матеріального права, з повним та об`єктивним дослідженням обставин та доказів.

З огляду на викладене, колегія суддів вказує, що призначення експертизи у даній справі спрямоване на встановлення доказів, які мають значення для вирішення даного спору, і не свідчить про затягування розгляду справи.

Щоло доводів скаржника про те, що судом першої інстанції не враховано обставини звернення позивача до Вінницької районної ради щодо надання погодження на поділ земельної ділянки площею 2,8327 га, розташованої у м. Вінниці по вул. Хмельницьке шосе, 92, то колегія суддів вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували те, що дане питання було вирішено на засіданні постійної комісії районної ради з питань регулювання комунальної власності та земельних ресурсів, за відповідним зверненням позивача.

Щодо аргументів, викладених у апеляційній скарзі з приводу незаконності прийнятої у справі ухвали, то вони спростовуються вище викладеними обставинами та не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, оскільки вони не спростовують висновків суду першої інстанції.

При цьому, судом звертається увага на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини (справа Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 р.) зазначено, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу Господарського суду Вінницької області від 08.12.2020 р. у справі № 902/773/20 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Вінницької районної державної адміністрації - без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта згідно ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Вінницької районної державної адміністрації на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 08.12.2020 р. у справі № 902/773/20 - залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складено 15 лютого 2021 року

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Маціщук А.В.