УХВАЛА

м. Київ

09.02.2021Справа № 910/7802/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О., розглянувши заяву Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-західна залізниця" від 05.02.2021 року про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/7802/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонметон"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-західна залізниця"

про стягнення 35 131 977,02 грн

без виклику (повідомлення) представників учасників процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні судді Господарського суду міста Києва Ломаки В.С. перебуває справа № 910/7802/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бонметон" до Акціонерного товариства "Українська залізниця", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-західна залізниця" про стягнення 35 131 977,02 грн.

05.02.2021 через канцелярію суду надійшла заява Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-західна залізниця" від 05.02.2021 про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/7802/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 визнано необґрунтованим відвід судді Ломаці В.С. від розгляду справи № 910/7802/20, який заявлений Державним територіально-галузевим об`єднанням "Південно-західна залізниця", заяву Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-західна залізниця" про відвід судді передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2021, заяву Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-західна залізниця" від 05.02.2021 про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/7802/20 передано на розгляд судді Турчину С.О.

Розглянувши заяву Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-західна залізниця" від 05.02.2021 про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи № 910/7802/20, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з нижченаведеного.

В обґрунтування заяви Державне територіально-галузеве об`єднання "Південно-західна залізниця" посилається на невідповідність протоколу судового засідання, яке відбулося 20.01.2021, звукозапису цього судового засідання, а також відвертим упередженим ставленням судді Ломаки В.С. на користь позивача у даній справі, яке було продемонстровано у вказаному судовому засіданні, та полягає у внесенні недостовірних відомостей до протоколу судового засідання 20.01.2021.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (ч.2 ст.35 ГПК України).

Однак, за висновками суду, обставини, які повідомлено Державним територіально-галузевим об`єднанням "Південно-західна залізниця", у розумінні приписів статті 35 ГПК України, не є підставою для відводу судді Ломаки В.С. від розгляду справи №910/7802/20.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії "Про закон "Про статус суддів" судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст.15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Окрім того, в рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III).

У рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Водночас згідно із ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однак, доводи заявника про упередженість судді та її необ`єктивність під час розгляду справи не підтверджені жодними доказами що, у свою чергу, суперечить приписам ст. 74 ГПК України, за якими на кожного учасника судового процесу покладений обов`язок доведення тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання заявника на упереджене ставлення судді на користь позивача у справі, яке було продемонстровано у судовому засіданні та полягає у внесенні недостовірних відомостей до протоколу судового засідання від 20.01.2021, за висновками суду не узгоджуються з визначеними процесуальним законом підставами для відводу судді, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.2 ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами здійснює секретар судового засідання.

Згідно з ч.1, 3 ст.223 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні секретар судового засідання забезпечує ведення протоколу судового засідання, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Протокол судового засідання ведеться секретарем судового засідання та підписується ним невідкладно, але не пізніше наступного дня після судового засідання, і приєднується до справи.

Згідно із наведених норм процесуального законодавства та приписів статті 64 Господарського процесуального кодексу України, вбачається, що забезпечення контролю за повним фіксуванням судового засідання технічними засобами, забезпечення ведення протоколу судового засідання, а також забезпечення оформлення матеріалів справи віднесено до обов`язків та виключної компетенції секретаря судового засідання, який відповідно до положень частини 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України є окремим учасником судового процесу.

У відповідності до ч.1 ст.224 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право ознайомитися з технічним записом судового процесу, протоколом судового засідання та протягом п`яти днів з дня підписання протоколу у справі подати до суду письмові зауваження з приводу неповноти або неправильності технічного запису або відомостей, вміщених у протоколі судового засідання.

Разом з тим на час звернення Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-західна залізниця" із заявою про відвід судді від розгляду справи № 910/7802/20 будь-яких письмових зауважень з приводу неповноти або неправильності технічного запису чи відомостей у протоколі судового засідання від 20.01.2021, учасники справи, у тому числі третя особа, до суду не подали.

Суд зазначає, що у випадку незгоди учасника справи із протоколом судового засідання, такий учасник може реалізувати, передбачене ст.224 Господарського процесуального кодексу України, право на подання до суду письмових зауважень з приводу неповноти або неправильності технічного запису або відомостей, вміщених у протоколі судового засідання.

Мотивування заявником наявності або відсутності підстав для долучення доказів до матеріалів справи, а також порядку доведення змісту таких доказів до відома представників, фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями судді в контексті вирішення питання про наявність або відсутність підстав для долучення доказів до матеріалів справи.

Обґрунтованих підстав, які у відповідності до норм Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставою для відводу судді, заявником не наведено.

З огляду на викладене вище, наведені Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-західна залізниця" від 05.02.2021 у заяві обставини, не свідчать про наявність підстав, передбачених ст.35, 36 Господарського процесуального кодексу України, для відводу судді Ломаки В.С. від розгляду справи №910/7802/20.

Враховуючи наведе вище, обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Ломаки В.С. під час розгляду справи №910/7802/20, судом не встановлено.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-західна залізниця" від 05.02.2021 про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи №910/7802/20 та суд відмовляє у задоволенні зазначеної заяви.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.11 ст.39 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 35, 39, 232, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-західна залізниця" від 05.02.2021 про відвід судді Ломаки В.С. від розгляду справи №910/7802/20 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Відповідно до ч.3 ст.255 Господарського процесуального кодексу України заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Дата підписання ухвали: 09.02.2021.

Суддя С.О. Турчин