РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.02.2021Справа № 910/18494/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "ПМ-20"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джампінг Айті"

про стягнення 581839,50 грн.

представники учасників справи: не з`явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "ПМ-20" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркетс Еволюшн" про стягнення за договором оренди нерухомого майна від 14.02.2020 № 10-с/о-20 основний борг у розмірі 567649,78 грн., трьох процентів річних у розмірі 1251,78 грн., пені в розмірі 5007,13 грн. та штраф у розмірі 20 % у сумі 7930,81 грн.

Також позивач просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

01.12.2020 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та встановлено строк для подання відповідачу відзиву на позов протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Зазначена ухвала суду направлена, зокрема, відповідачу рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04073, м. Київ, просп. С. Бандери, 20-Б.

У той же час, згідно з частиною 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Так, у процесі розгляду справи відповідач змінив найменування та місцезнаходження, у зв`язку з чим суд повідомляв відповідача про розгляд справи шляхом направлення ухвал суду на нову адресу місцезнаходження. Водночас, конверти з копіями ухвал суду повернуто на адресу суду підприємством поштового зв`язку без вручення відповідачу у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Таким чином, ухвала суду про відкриття провадження у справі та про повідомлення щодо розгляду справи направлялися за адресою місцезнаходження відповідача згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

За приписами частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, судом також враховано, що згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Таким чином, відповідач мав право та можливість ознайомитися з ухвалами суду по справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Крім того, 09.02.2021 позивачем через відділ діловодства та документообігу суду подано клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

14.02.2020 між позивачем, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди нерухомого майна № 10-с/о-20, за яким орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування (оренду) протягом строку оренди нежиле приміщення, загальною площею 294,1 м2, яке знаходиться на 10-му поверсі офісної частини комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, пр. Степана Бандери (Московський), 20-Б.

Відповідно до пункту 4.1 договору строк оренди починається в день підписання сторонами акту прийому-передачі та закінчується 31.03.2022 або в день дострокового розірвання договору.

Згідно з пунктом 6.2 договору розмір орендної плати за один місяць визначається як сума у гривнях, яка обчислюється за такою формулою: орендна плата = площа приміщення х орендна ставка + ПДВ.

Як передбачено пунктом 6.3 договору орендна ставка за цим договором за користування приміщенням становить: 346,87 грн. без ПДВ, що еквівалентно 14,17 дол. США за курсом НБУ на дату укладання договору.

На момент укладання договору офіційний курс НБУ долара США до гривні складає: 1 долар США дорівнює 24,4795 гривень. На день виставлення рахунку-фактури для здійснення оплати сума щомісячної орендної плати підлягає перерахунку прямо пропорційно зміні курсу долара США, встановленому НБУ на день виставлення рахунку-фактури. Починаючи з другого року строку оренди орендодавець має право один раз на рік змінити ставку орендної плати за користування приміщенням в сторону збільшення, але не більше ніж на 5 %. Сторони погодились, що зміна орендної ставки згідно умов цього пункту договору є правом орендодавця і не потребує підписання будь- яких угод до цього договору. (пункти 6.3.1, 6.3.2 договору).

Пунктом 6.4 договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем щомісяця, авансом, не пізніше 20-го числа місяця, який передує оплачуваному місяцю. У випадку, якщо вказаний термін сплати орендної плати випадає на вихідний чи святковий день, орендар зобов`язаний сплатити орендну плату не пізніше останнього банківського дня до настання вказаного календарного числа місяця.

Не дивлячись на те, що для зручності орендаря орендодавець зобов`язаний до 20-го числа кожного відповідного місяця виставляти орендарю рахунки, орендар зобов`язаний сплатити орендну плату не пізніше терміну, вказаного в цьому договорі, незалежно від факту отримання орендарем таких рахунків. Якщо до настання зазначеного вище терміну сплати орендної плати відповідний рахунок не буде одержаний орендарем, орендар може звернутися до орендодавця з метою одержання рахунку до настання терміну оплати (пункти 6.5, 6.6 договору).

Згідно з пунктом 8.1 договору орендар зобов`язаний щомісяця компенсувати орендодавцю витрати останнього у зв`язку з користуванням приміщенням та комплексом, а саме: вартість робіт та послуг з утримання та технічного обслуговування комплексу та його прибудинкової території (в тому числі прибирання загальних площ, вивезення сміття, снігу, охорона, утримання та обслуговування систем водопостачання, каналізації, кондиціювання та вентиляції, ліфтів, пожежної сигналізації і т.і.).

Пунктом 8.2 договору визначено, що ставка витрат - ставка витрат, понесених орендодавцем та визначених в п.п. 8.1., які підлягають компенсації орендарем у розмірі 122,40 грн., включаючи ПДВ за один/квадратний метр приміщення (що на момент підписання даного договору еквівалентно 5 (п`яти) доларам CША.

Відповідно до пунктів 8.3, 8.4 договору компенсація витрат орендодавця сплачується орендарем щомісяця, авансом, не пізніше 20-го числа місяця, який передує оплачуваному місяцю на підставі виставлених орендодавцем рахунків. Окремо від компенсації витрат, зазначених в п. 8.1. договору, орендар не пізніше 10-го (десятого) числа місяця який слідує за оплачуваним, компенсує орендодавцю на підставі виставлених рахунків згідно умов п.п 8.5. цього договору витрати на електроенергію, водопостачання та водовідведення, а також на споживання природного газу, що використовується для опалення та приготування гарячої сантехнічної води. Компенсація витрат передбачених цим пунктом договору здійснюється орендарем на підставі виставлених орендодавцем рахунків. Орендодавець надає рахунки орендарю для компенсації витрат передбачених умовами цього пункту в строк до 5-го (п`ятого) числа місяця який слідує за оплачуваним.

На виконання умов договору сторонами підписано акт приймання-передачі приміщення в оренду від 01.04.2020 року.

Із матеріалів справи слідує, що за відповідачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 567649,78 грн., а саме: 139526,93 грн. за орендну плату за жовтень 2020 року, 48154,96 грн. компенсації витрат за жовтень 2020 року, 141605,62 грн. за орендну плату за листопад 2020 року, 48766,69 грн. компенсації витрат за листопад 2020 року, 141005,65 грн. за орендну плату за грудень 2020 року, 48590,23 грн. компенсації витрат за грудень 2020 року.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору чи іншого правочину.

Частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Плата за користування майном справляється з наймача (частина 1 статті 762 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як слідує з умов укладеного договору, відповідач зобов`язався сплачувати орендну плату щомісяця, авансом, не пізніше 20-го числа місяця, який передує оплачуваному місяцю, незалежно від факту отримання відповідачем рахунків від позивача. Аналогічний порядок оплати передбачений договором також щодо компенсації витрат орендодавця.

Відповідно до наданих позивачем до матеріалів справи рахунків за відповідачем утворилась заборгованість у загальній сумі 567649,78 грн. та останній на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення заявленої суми боргу.

Також позивачем нараховані три проценти річних у сумі 1251,78 грн., пеня в розмірі 5007,13 грн. та штраф у розмірі 20 % у сумі 7930,81 грн. за несвоєчасну сплату орендної плати та компенсації витрат орендодавця.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно з частинами 2, 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 18.1 договору в разі прострочення орендарем виконання зобов`язання, яке передбачає здійснення платежів на користь орендодавця, орендар зобов`язаний сплатити орендодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен календарний день прострочення.

Пунктом 18.2 договору передбачено, що у випадку прострочення орендарем внесення платежів по договору більше, ніж на 10 календарних днів, орендодавець має право нарахувати на прострочену суму штраф у розмірі 20% від суми прострочення.

При цьому, за пунктом 5.1 договору, до платежів відносяться, зокрема, орендна плата та компенсація витрат орендодавця.

Водночас, при перевірці розрахунку пені та трьох процентів річних, судом встановлено, що позивачем помилково при розрахунку санкцій за грудень 2020 року враховано 20-те число, до якого за пунктами 6.4, 8.3 договору відповідач мав сплатити платежі за договором.

Згідно з положеннями статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, здійснивши арифметичний перерахунок заявлених до стягнення сум пені та трьох процентів річних, суд дійшов висновку про задоволення вказаних вимог у визначеному позивачем розмірі, окрім періоду за грудень 2020 року, за який три проценти річних становлять 46,62 грн. та пеня - 186,49 грн.

Щодо нарахованого позивачем штрафу, то останній за арифметичним перерахунком суду підлягає стягненню в заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "ПМ-20" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Джампінг Айті" (08302, Київська обл, місто Бориспіль, вул. Київський шлях,61; ідентифікаційний код 41996214) на користь Приватного підприємства "ПМ-20" (04073, м. Київ, просп. С. Бандери, 20-Б; ідентифікаційний код 36885319) 567650 (п`ятсот шістдесят сім тисяч шістсот п`ятдесят) грн. 08 коп. основного боргу, 1236 (одну тисячу двісті тридцять шість) грн. 24 коп. трьох процентів річних, 4944 (чотири тисячі дев`ятсот сорок чотири) грн. 97 коп. пені, 7930 (сім тисяч дев`ятсот тридцять) грн. 81 коп. штрафу, а також 8726 (вісім тисяч сімсот двадцять шість) грн. 43 коп. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 15.02.2021 року.

Суддя К.В. Полякова