номер провадження справи 9/185/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021 Справа № 908/3124/20

м. Запоріжжя

За позовом: Державного підприємства Український державний центр радіочастот, (03179, м. Київ, пр. Перемоги, 151) в особі Центральної філії Державного підприємства Український державний центр радіочастот, код ЄДРПОУ 21908235 (49064, м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, буд. 41)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-НЕТ, код ЄДРПОУ 37021073 (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 76-Б, кв. 53)

про стягнення суми 3695,06 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Державного підприємства Український державний центр радіочастот в особі Центральної філії Державного підприємства Український державний центр радіочастот про стягнення з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-НЕТ суми 3589,92 грн. основного боргу, суми 66,13 грн. пені, суми 22,77 грн. інфляційних втрат, суми 16,24 грн. 3 % річних, всього загальної суми 3695,06 грн.

Ухвалою суду від 08.12.2020 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3124/20, присвоєний номер провадження 9/185/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

08.02.2021 за наслідками розгляду справи судом прийнято рішення.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Позивачем на підставі укладеного між сторонами договору № 37021073 від 01.01.2015 були виконані роботи з радіочастотного моніторингу в червні 2020-листопаді 2020 на загальну суму 3589,92 грн., однак відповідач оплату за виконані позивачем роботи не здійснив, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в розмірі 3589,92 грн. За прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем також нараховані відповідачу інфляційні втрати на суму 22,77 грн., 3% річних у розмірі 16,24 грн. та пеня у розмірі 66,13 грн. відповідно до п. 4.3 договору. Позов обґрунтовано ст.ст. 193, 216, 230, 231, 232 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610, 612, 625, 628, 853, 882, 889 ЦК України та умовами договору № 37021073 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів від 01.01.2015.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Про розгляд справи відповідач повідомлений належним чином. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, що надсилалась відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та яка відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме на адресу: 69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 76-Б, кв. 53, була повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 Державним підприємством Український державний центр радіочастот, в особі начальника Центральної філії Державного підприємства Український державний центр радіочастот (виконавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-НЕТ (замовник, відповідач у справі) укладено договір № 37021073 на роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпечення електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору, предметом цього договору є проведення виконавцем робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ замовника.

За змістом п. 2.1 договору виконавець зобов`язався протягом всього строку дії цього договору проводити заходи щодо забезпечення ЕМС РЕЗ, які використовує замовник, згідно з дозволами на експлуатацію РЕЗ, для чого: здійснювати роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ у смугах частот, що використовує замовник, з метою забезпечення ЕМС РЕЗ замовника з РЕЗ інших користувачів; інформувати замовника про радіозавади, що виникають з його вини і вживати передбачені законодавством України заходи з метою усунення їх дії; виявляти у присвоєній замовнику смузі частот джерела радіозавад та усувати їх у строки та у порядку, визначених нормативно-правовими актами; за заявками замовника виконувати роботи з виявлення та усунення дії джерел радіозавад, які впливають на роботу РЕЗ замовника. Виконавець зобов`язується не надавати відомості про структуру мережі та РЕЗ замовника без його дозволу, за винятком випадків, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до п.п 2.2.2 договору замовник зобов`язався своєчасно сплачувати на користь виконавця плату за виконання робіт.

Згідно з п. 3.1 договору ціна виконаних робіт, пов`язаних з радіочастотним моніторингом та забезпечення ЕМС РЕЗ, визначається на підставі затверджених у встановленому порядку Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства Український державний центр радіочастот, пов`язаних з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу за один календарний місяць, залежить від кількості РЕЗ щодо яких проводилися роботи і не включає податок на додану вартість. Податок на додану вартість нараховується згідно із законодавством України. Розрахунок ціни робіт наведений у додатку.

Додатком № 1 до договору (що дійсний з 01.12.2017, як то визначено в самому Додатку) сторонами визначено суму оплати за місяць 598 грн. 32коп. з ПДВ.

В п. п. 6.1-6.4 договору сторони визначили, що цей договір укладений на строк в 1 (один) календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін. Дата набрання чинності та строку дії додаткових угод та додатків цього договору визначається сторонами у тексті самих додаткових угод та додатків. Договір вважається подовженим на кожний наступний строк тривалістю в 1 (один) календарний рік, якщо жодна із сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення строку його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі. Зобов`язання за цим договором можуть бути припинені за взаємною згодою сторін за умови належним чином оформленого та у встановленому чинним законодавством порядку припинення експлуатації всіх РЕЗ ВП замовника і надання виконавцю документального підтвердження. Припинення зобов`язань за договором оформлюється шляхом укладання додаткової угоди.

Доказів припинення дії договору сторонами суду не надано.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Правовідносини сторін у даній справі врегульовані договором № 37021073 від 01.01.2015, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно зі статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були надані відповідачу послуги з радіочастотного моніторингу в червні 2020 - листопаді 2020 року.

Пунктами 3.3 - 3.4 договору визначено, що виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи. Розрахунки між виконавцем і замовником за роботи, пов`язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що вказана в платіжному документі, на рахунковий рахунок виконавця, не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок.

Позивачем до матеріалів справи надано докази надсилання рахунків та актів за спірний період з яких вбачається, що: рахунок та акт виконаних робіт (АВР РЧМ) за червень 2020 (на суму 598,32 грн.) направлений відповідачеві засобами поштового зв`язку 01.07.2020, рахунки та акти виконаних робіт за липень, вересень, жовтень 2020 (на суму 598,32 грн. кожний) - 27.10.2020, рахунок та акт виконаних робіт за серпень 2020 (на суму 598,32 грн.) - 01.09.2020, рахунок та акт виконаних робіт за листопад 2020 (на суму 598,32 грн.) - 01.12.2020.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, враховуючи умови п. 3.4 договору та ч. 5 ст. 254 ЦК України грошове зобов`язання відповідачем повинно було бути виконане:

- по рахунку за червень 2020 до 25.08.2020 включно;

- по рахунку за липень 2020 до 25.11.2020 включно;

- по рахунку за серпень 2020 до 26.10.2020 включно;

- по рахунку за вересень 2020 до 25.11.2020 включно;

- по рахунку за жовтень 2020 до 25.11.2020 включно;

- по рахунку за листопад 2020 до 25.01.2021 включно.

Доказів висунення заперечень відповідачем щодо кількості, якості наданих послуг матеріали справи не містять.

Відповідач позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу не спростував. Грошові зобов`язання за договором не виконав. Доказів перерахування позивачу заявленої до стягнення суми суду не надав.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3589,92 грн. заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми 66,13 грн. пені, нарахованої на суми заборгованості по актам та рахункам за червень-жовтень 2020.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В пунктах 4.2-4.3 договору сторони передбачили, що за порушення грошових зобов`язань замовник сплачує виконавцю суму простроченого платежу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня за кожен день прострочення. Пеня нараховується на суму простроченого платежу, починаючи з 26 числа місяця наступного за місяцем, у якому був виставлений (оформлений) рахунок до повної сплати замовником суми боргу, але не більше ніж за 180 днів з моменту, коли зобов`язання мало бути виконане.

Факт порушення грошового зобов`язання підтверджується матеріалами справи та є доведеним.

Разом з тим, перевіривши наданий позивачем розрахунок, враховуючи встановлені судом вище строки оплати кожного з рахунків, вимоги позивача про стягнення пені підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 29,82 грн. (по рахунку за червень 2020 за період прострочення з 26.08.2020 по 01.12.2020; по рахунку за липень 2020 за період прострочення з 26.11.2020 по 01.12.2020; по рахунку за серпень 2020 за період прострочення з 27.10.2020 по 01.12.2020, по рахунку за вересень 2020 за період прострочення з 26.11.2020 по 01.12.2020, по рахунку за жовтень 2020 за період прострочення з 26.11.2020 по 01.12.2020). В іншій частині вимог про стягнення пені судом відмовляється.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача суми 22,77 грн. індексу інфляції та суми 16,24 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість за червень вересень 2020, за загальний період з 26.07.2020 по 01.12.2020.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, враховуючи положення статті 625 Цивільного кодексу України, а також встановлені судом вище строки оплати кожного з рахунків, вимоги позивача про стягнення 3 % річних підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 7,16 грн. (по рахунку за червень 2020 за період прострочення з 26.08.2020 по 01.12.2020; по рахунку за липень 2020 за період прострочення з 26.11.2020 по 01.12.2020; по рахунку за серпень 2020 за період прострочення з 27.10.2020 по 01.12.2020, по рахунку за вересень 2020 за період прострочення з 26.11.2020 по 01.12.2020). В іншій частині вимог про стягнення 3 % річних судом відмовляється.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З огляду на викладене та встановлені судом вище строки оплати кожного з рахунків, здійснивши перерахунок, суд встановив, що втрати від інфляції становлять більший розмір, ніж заявлений позивачем у позовній заяві. При цьому, обґрунтованими є нарахування на суму боргу по рахунку за червень 2020 - за період з вересня 2020 по листопад 2020, по рахунку за серпень 2020 за листопад 2020; нарахування інфляції на суми по рахунками за липень та вересень 2020 повинно здійснюватись починаючи з грудня 2020, а тому, з огляду на визначений позивачем граничний період нарахування 01.12.2020, ці суми заявлені безпідставно. Оскільки за здійсненим перерахунком суду інфляційні втрати становлять більший розмір, ніж заявлений позивачем у позовній заяві, то вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі, а саме в сумі 22,77 грн.

На підставі викладеного, позов задовольняється судом частково.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-НЕТ, код ЄДРПОУ 37021073 (69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 76-Б, кв. 53) на користь Державного підприємства Український державний центр радіочастот, (03179, м. Київ, пр. Перемоги, 151) в особі Центральної філії Державного підприємства Український державний центр радіочастот, код ЄДРПОУ 21908235 (49064, м. Дніпро, пр. Сергія Нігояна, буд. 41) суму 3589 грн. 92 коп. основного боргу, суму 29 грн. 82 коп. пені, суму 7 грн. 16 коп. 3 % річних, суму 22 грн. 77 коп. інфляційних втрат та суму 2076 грн. 18 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Повне рішення складено та підписано 12.02.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва