УХВАЛА

м. Київ

15.02.2021Справа № 910/1959/21
Суддя Шкурдова Л.М., розглянувши заяву Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київкомунсервіс» за вих. 244-7-631 від 01.02.2021 до боржника Фізичної особи-підприємця Ситника Євгена Миколайовича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором №Вп-16740-П про надання послуг з вивезення побутових відходів від 18.03.2019 року у розмірі 20 106, 54 грн

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (КМДА) «Київкомунсервіс» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу до боржника Фізичної особи-підприємця Ситника Євгена Миколайовича про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором №Вп-16740-П про надання послуг з вивезення побутових відходів від 18.03.2019 року у розмірі 20 106 (двадцять тисяч сто шість) грн 54 коп., яка складається з 19 322 (дев`ятнадцять тисяч триста двадцять дві) грн 85 коп. - суми основного боргу, 212 (двісті дванадцять) грн 90 коп. - інфляційних втрат, 114 (сто чотирнадцять) грн 16 коп. - 3% річних, 456 (чотириста п`ятдесят шість) грн 63 коп. - пені.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу за вимогою про стягнення пені у розмірі 47 (сорок сім) грн 65 коп., виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, за яким право кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Нормами статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу неустойку в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, неустойка (штраф, пеня) не є заборгованістю за договором, а являється штрафною санкцією, вимоги про сплату пені у зв`язку з порушенням грошових зобов`язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань, а відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про стягнення пені у розмірі 456, 63 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 152, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (КМДА) «Київкомунсервіс» у видачі судового наказу до боржника фізичної особи-підприємця - Ситника Євгена Миколайовича за вимогою про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 456, 63 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.М. Шкурдова