ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 року м.Дніпро Справа № 904/2258/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач)

суддів: Вечірка І.О., Верхогляд Т.А.,

секретар судового засідання Уперєва Д.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "АТП 11263" , м. Дніпро, на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2020 р. (повне судове рішення складено та підписано 22.10.2020р., суддя Бондарєв Е.М.) у справі № 904/2258/20

за позовом Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код 26510514)

до Приватного акціонерного товариства "АТП 11263" (49052, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 21, ідентифікаційний код 03116157)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код 40506253)

про стягнення 946 634,71 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №7/11-995 від 24.04.2020 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "АТП 11263" 946 634,71 грн. збитків.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області №31/339-09 від 17.11.2009 у замовника (відповідача, забудовника) виник обов`язок звернутись до органу місцевого самоврядування та сплатити пайовий внесок на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури. Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра до прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію є порушенням обов`язку, який прямо передбачено законодавством. Зазначений об`єкт було введено в експлуатацію, але пайовий внесок у розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра не був сплачений відповідачем, що призвело до неотримання міським бюджетом коштів.

Таким чином, територіальній громаді міста Дніпра було завдано збитків внаслідок ухилення відповідача від укладення договору про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра, а також ухилення відповідача від свого обов`язку щодо перерахування коштів величини пайової участі (946 634,71 грн.) до прийняття об`єкту в експлуатацію територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради не отримала кошти у сумі 946 634,71 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2020 р. у справі № 904/2258/20 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "АТП 11263" (49052, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 21, ідентифікаційний код 03116157) на користь Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код 26510514) 946 634,71 грн. збитків та 14 199,52 витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача щодо його обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, яка є формою протиправної поведінки, орган місцевого самоврядування був позбавлений права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів. Протиправна поведінка відповідача полягла у тому, що договір про пайову участь замовника про внесок на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста не укладений, у зв`язку з чим відповідач не виконав свій обов`язок щодо перерахування коштів величини пайової участі (946 634,71 грн.) до прийняття об`єкту в експлуатацію, тобто до 17.11.2009.

Щодо застосування строків позовної давності судом встановлено, що позивач звернувся до суду з даним позовом у межах строку позовної давності, внаслідок чого місцевий господарський суд відмовив у задоволенні заяви відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності.

2.Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись із рішеннями місцевого господарського суду, ПрАТ "АТП 11263" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2020р., в задоволенні позовних вимог у справі № 904/2258/20 відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права. Під час здійснення провадження у справі № 904/2258/20 господарським судом не було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не надано належної правової оцінки таким обставинам. В частині визначення розміру спричиненої шкоди суд визнав встановленою обставиною розрахунок позивача і не перевірив правильність такого розрахунку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач наводить наступні аргументи:

- розрахунок суми пайового внеску у розмірі 946 634,71 грн. є неправомірним, оскільки на момент виникнення спірних правовідносин - 17.11.2009 р. - був чинний інший нормативно-розпорядчий акт, ніж той, на підставі якого здійснено розрахунок позивачем, а саме - розрахунок мав бути здійснений на підставі статті 27-1 Закону України «Про планування і забудову територій», рішення Дніпропетровської міської ради від 21.03.2007 № 6/11;

- відповідачу не направлявся проект договору про пайову участь, докази направлення відповідного договору на адресу відповідача в матеріалах справи відсутні, про існування такого договору відповідач дізнався з матеріалів справи після звернення Дніпровської ради з позовом до господарського суду;

- проект договору про пайову участь не відповідає вимогам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки відповідно до п. 13 Розділу 1 вказаного Закону, який набув чинності з 01.01.2020 р., статтю 40, на яку міститься посилання в договорі як на підставу обов`язковості його укладення, - виключено;

- право власності на об`єкт нерухомості зареєстроване на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2009 р., матеріали справи не містять доказів того, що зазначений об`єкт нерухомості є новоствореним, відтак у відповідача був відсутній обов`язок щодо звернення до Дніпропетровської міської ради з метою укладення договору пайового внеску по вказаному об`єкту;

- вказаний об`єкт нерухомості є об`єктом транспортної інфраструктури ПАТ «Автотранспортне підприємство 11263», тому до такого об`єкта не застосуються пайові внески відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»;

- позивачем не обґрунтовано позовні вимоги у сумі 946 634,71 грн. упущеної вигоди, оскільки позивачем не доведено, що він міг і повинен був отримати зазначені доходи, і їх неотримання пов`язане з неправомірними діями відповідача внаслідок ухилення останнього від укладення договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Дніпра.

3.Узагальнені доводи інших учасників справи.

Позивач подав відзиві на апеляційну скаргу в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.11.2020р. у складі колегії суддів: головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Вечірка І.О., Верхогляд Т.А., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "АТП 11263" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2020 р. у справі № 904/2258/20, справу призначено до розгляду в судовому засіданні 10.03.2021 року о 14:30 год.

10.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

В судовому засіданні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2020 р. у справі № 904/2258/20 слід скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.

У відповідності до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 № 3038-VІ встановлено правові та організаційні основи містобудівної діяльності та покликаний забезпечити сталий розвиток територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів. Зазначений закон набрав чинності з моменту опублікування 12.03.2011 (г. "Голос України" від 12.03.2011 № 45).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 внесені зміни до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а саме виключено ст. 40 Закону.

Відповідно до Перехідних положень, Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" від 20.09.2019 установлено, що договори про сплату пайової участі, укладені до 1 січня 2020 року, є дійсними та продовжують свою дію до моменту їх повного виконання.

Протягом 2020 року замовники будівництва на земельній ділянці у населеному пункті перераховують до відповідного місцевого бюджету кошти для створення і розвитку інфраструктури населеного пункту (далі - пайова участь) у такому розмірі та порядку: розмір пайової участі становить (якщо менший розмір не встановлено рішенням органу місцевого самоврядування, чинним на день набрання чинності цим Законом): для нежитлових будівель та споруд - 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта; для житлових будинків - 2 відсотки вартості будівництва об`єкта, що розраховується відповідно до основних показників опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну житлову політику і політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

З матеріалів справи вбачається, що:

1) На час узаконення самовільного будівництва відповідачем правовідносини пайової участі забудовників були врегульовані Законом України "Про планування та забудову території" від 20.04.2000 № 1699-ІІІ. Вказаний Закон було доповнено статтею 27-1 згідно із Законом від 16.09.2008 № 509-VI, положення якої набрали чинності 14.10.2008 та передбачали, що замовник, який має намір здійснити будівництво об`єкта містобудування у населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який полягає у відрахуванні замовником після прийняття об`єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, у розмірі, визначеному у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі (внеску) замовника від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування, визначеної згідно з державними будівельними нормами.

Рішенням Дніпровської міської ради №6/11 від 21.03.2007 було затверджено Порядок залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська, який вміщував розмір обов`язкового внеску забудовників (а.с. 30) у Додатку №1 до зазначеного рішення, по опосередкованій вартості спорудження житла, розрахований на підставі Наказу Міністерства будівництва, архітектури, житлово - комунального господарства України №355 від 25.09.06р.

2) Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2009 у справі № 31/339-09 визнано право власності за ЗАТ "АТП 11263" на самовільно переобладнані та побудовані об`єкти нерухомого майна, а саме: будівлю контрольно-технічного пункту літ. Б-2, на II поверсі прим. 1, поз. 13 - кабінет, загальною площею 15,3 кв.м., прибудову літ. ФІІІ-1, прим. X, поз. 1, загальною площею 260,4 кв.м. та ґанком літ. ф, ангар літ. 2Б-1, поз. 1 - прим., поз. 2 - прим., всього по літ. 2Д-1 загальна площа 647,3 кв.м., розташованих за адресою вул. Орловська, буд. 21.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2009 №31/339-09 встановлено, що за результатами обстеження технічного стану будівельних конструкцій виробничих приміщень, які розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Орловська, буд. 21, яке було здійснено протягом вересня-жовтня 2009 року ТОВ "Інжиніринг-Правопроект", визначено, що всі будівельні конструкції відповідають категорії-1 та придатні для подальшої експлуатації за прямим призначенням.

Зазначений об`єкт є готовим до експлуатації та може експлуатуватися за цільовим призначенням.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області № 31/339-09 від 17.11.2009 є чинним.

Отже, реконструкція та самочинне будівництво відповідачем об`єктів нерухомості доведено матеріалами справи.

3) Листом від 18.07.2019 № 10/15-367 Дніпровською міською радою направлено на адресу ПрАТ «АТП 11263» два примірники проекту договору про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра для ознайомлення та підписання, які підлягали поверненню до департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради у двадцятиденний строк після отримання.

На підставі Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпра, затвердженого рішенням Дніпровської міської ради № 5/14 від 29.07.2011 зі змінами, позивачем було проведено розрахунок суми стягуваних збитків (несплачених коштів пайової участі). Розмір пайової участі, який підлягає перерахуванню до міського бюджету, становить 946 634,71 грн.

Відповідач з питання укладання договору про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра по зазначеному об`єкту до Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету не звертався.

Він також не сплатив пайового внеску на створення та розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра у зазначеному позивачем розмірі, що і стало причиною виникнення спірних правовідносин та звернення позивача до суду із позовною заявою.

6. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції.

За змістом ч.1 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

З матеріалів справи вбачається, що на час виникнення обов`язку як забудовника сплачувати внесок пайової участі у відповідача (листопад 2009 року) була чинною редакція саме Положення про порядок залучення коштів замовників (забудовників) на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури, затверджене рішенням міської ради від 21.03.07 №6/11.

Це Положення містило розрахунок розміру пайової участі замовників саме на підставі опосередкованої вартості, що узгоджується з вимогами чинної на той час ст. 27-1 Закону України « Про планування та забудову території», згідно з якою створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів належить до відання відповідних органів місцевого самоврядування.

Замовник, який має намір здійснити будівництво об`єкта містобудування у населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягає у відрахуванні замовником після прийняття об`єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

До пайової участі (внеску) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів не залучаються замовники у разі здійснення будівництва:

об`єктів будь-якого призначення на замовлення органів державної влади або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного та/або місцевих бюджетів;

будинків житлового фонду соціального призначення а доступного житла;

об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється на конкурсній основі;

об`єктів, що споруджуються замість пошкоджених або зруйнованих внаслідок стихійного лиха чи техногенних аварій;

об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, що споруджуються за кошти інвесторів.

Величина пайової участі (внеску) замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі (внеску) замовника від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування, визначеної згідно з державними будівельними нормами, без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішньо- та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Встановлений органом місцевого самоврядування розмір пайової участі (внеску) замовника не може перевищувати граничного розміру пайової участі (внеску) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів.

Граничний розмір пайової участі (внеску) замовника на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів з урахуванням не заборонених законом інших відрахувань, встановлених органом місцевого самоврядування, не може перевищувати:

10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування - для нежитлових будівель та/або споруд (крім будівель закладів культури та освіти, медичного і оздоровчого призначення);

4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування - для житлових будинків, будівель закладів культури та освіти, медичного і оздоровчого призначення.

Органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема, житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі (внеску) замовника, встановленої цією статтею.

Розмір пайової участі (внеску) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається не пізніше десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва (реконструкції) об`єкта містобудування, з техніко-економічними показниками.

Договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до одержання дозволу на виконання будівельних робіт.

Істотними умовами договору про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту є:

розмір пайового внеску;

терміни (графік) оплати пайового внеску;

відповідальність сторін.

Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайового внеску (участі) замовника у створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Пайовий внесок сплачується в повній сумі єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Граничний термін сплати пайового внеску не повинен перевищувати одного місяця після прийняття об`єкта містобудування в експлуатацію.

Кошти, отримані як пайова участь (внесок) замовників об`єктів містобудування, можуть використовуватися виключно на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту.

Спори, пов`язані з пайовою участю (внеском) у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, вирішуються судом.

Про необхідність розрахунку розміру пайової участі відповідача саме на підставі опосередкованої вартості у разі ненадання відповідачем загальної кошторисної вартості об`єкта йдеться у постанові ОП КГС ВС від 16.10.2020 року у справі №922/3693/18.

Проте, незважаючи на наведені у відзиві на позов заперечення відповідача з цього приводу, місцевий господарський суд застосував до спірних правовідносин Порядок №5/14 в редакції від 29.07.2011 року, якого не існувало на час виникнення у відповідача обов`язку щодо сплати пайового внеску.

Як вбачається з розрахунку (а.с. 18), у ньому застосовані відмінні від редакції Положення №6/11 від 21.03.07 року величини. Як пояснила в судовому засіданні представник третьої особи, при складанні цього розрахунку метод обчислення опосередкованої вартості застосовано не було.

На порушення ч. 4 ст. 238 ГПК України місцевим господарським судом не наведено мотивів, з яких він заперечує проти цього доводу скаржника (відповідача).

Не можна погодитися і з висновком суду про те, що листом від 18.07.2019 року №10/15-367 до відповідача були направлені два примірника проекту договору про пайову участь, адже на самому листі (а.с. 47) відсутні відмітки відповідача про отримання примірника договору, а наявне повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 52) не підтверджує ні факт відправки саме примірників договору, ні факт їх отримання відповідачем.

Отже, ці доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і повністю спростовують відповідні висновки місцевого господарського суду.

7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.

Обґрунтованими є і заперечення відповідача проти наявного у справі проекту договору пайової участі, який містить посилання на невірний розрахунок величини пайової участі (а розмір величини пайової участі забудовника є істотною умовою договору), та посилання на редакцію Закону та Порядку, які не були чинними на час виникнення правовідносин між сторонами.

Разом з тим, не можна погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що як об`єкт транспортної інфраструктури він звільняється від сплати внесків, оскільки ст. 40 Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» не застосовується до правовідносин сторін. Крім того вказана норма Закону України від 20.09.20р. №132-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні" взагалі була виключена з Закону України №3038-VI. Прикінцеві та перехідні положення Закону України №132-ІХ передбачали інший порядок розрахунку пайового внеску.

Чинна ж тоді ст. 27-1 Закону України «Про планування і забудову території» такої підстави для звільнення від пайової участі не містила.

Довід про те, що об`єкти не є новоствореними, не звільняє відповідача від обов`язку сплати пайового внеску, оскільки в розумінні розділу 2 Положення № 6/11 від 21.03.2007 Замовник це будь - яка юридична або фізична особа, що здійснює будівництво, реконструкцію, влаштування об`єктів у межах м. Дніпропетровськ (а.с.26).

Інших доводів у апеляційній скарзі не наведено.

8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права і інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Право позивача не порушено.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2020 у справі № 904/2258/20 ухвалено порушенням норм матеріального і процесуального права, що в силу ст. 277 ГПК є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог

Оскільки під час перегляду справи апеляційним господарським судом доводи апеляційної скарги не підтвердились, відповідачем висновки місцевого господарського суду не спростовано, колегія суддів відхиляє аргументи апеляційної скарги, що є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення а рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-280, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "АТП 11263" - задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2020 р. у справі № 904/2258/20 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає оскарженню до Верховного Суду протягом двадцяти днів від дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15.02.2021 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Судді: І.О. Вечірко

Т.А. Верхогляд