ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" лютого 2021 р. Справа № 914/97/20

Суддя-доповідач Західного апеляційного господарського суду Скрипчук О.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» № НЮ-1/280 від 29.01.2021

на рішення Господарського суду Львівської області від 02.12.2020 (повний текст рішення складено 11.01.2021,м. Львів, суддя Сухович Ю.О.)

у справі № 914/97/20

за позовом: Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Львів

до відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м.Львів

про 1. Визнання недійсним рішення комісії відповідача з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог від 29.01.2019 про задоволення акта про порушення № Ст630 від 12.12.2018 (бланк 005278), оформленого протоколом № 17/01 від 29.01.2019.

2. Визнання недійсним рішення комісії відповідача з розгляду актів про порушення від 24.12.2019 про задоволення акта про порушення № Ст.630 від 12.12.2018 (бланк 005278), оформленого протоколом № 23/12 від 24.12.2019).

ВСТАНОВИВ:

04.02.2021 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» № НЮ-1/280 від 29.01.2021 на рішення Господарського суду Львівської області від 02.12.2020 у справі № 914/97/20.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги встановлені ст. 258 ГПК України.

На адресу суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга без матеріалів справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесено зміни до Конституції України, та доповнено Основний Закон окремими статтями.

Статтею 59 Конституції України(в редакції цього Закону) визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також, Конституцію України було доповнено статтею 131-2, за частинами першою, третьою та четвертою якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України визначено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

29.12.2019 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18.12.2019 N390-IX.

Відповідно до вказаних змін, зокрема частини третьої статті 56 ГПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

За змістом частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах від 17.06.2020 у справі № 922/2246/19 та від 23.11.2020 у справі №908/592/19, у пункті 26 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 9901/39/20, які в силу положень ч. 4 ст. 236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

Виходячи з положень названих норм законодавства, представництво інтересів АТ «Українська залізниця» в особі її регіональної філії "Львівська залізниця" у цій справі в порядку самопредставництва може здійснювати керівник АТ «Українська залізниця» або інші уповноважені особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, остання підписана заступником начальника підрозділу «Юридична служба» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Якубою Є.А. та провідним юрисконсультом підрозділу «Юридична служба» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Лесюк М.В. На підтвердження повноважень Лесюк М.В. та Якуби Є.А. щодо підписання апеляційної скарги до скарги додані довіреність від 30.01.2021, зареєстрована в реєстрі за № 110 та довіреність від 30.01.2021, зареєстрована в реєстрі №70, які видана вказаним особам виконавчим директором регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» Іщуком Ю.К. та першим заступником виконавчого директора регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» Федаком Я.А., в порядку передоручення.

Отже, апеляційна скарга від імені Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» підписана її представниками Лесюк М.В, Якубою Є.А, які діють на підставі довіреностей без надання доказів на підтвердження того, що вказані особи мають статус адвоката.

Водночас, суд зазначає, що подані документи до апеляційної скарги на підтвердження наявності у Лесюк М.В., Якуби Є.А. повноважень представляти інтереси Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в судах, не містять інформації про те, що зазначені особи наділені повноваженнями на самопредставництво у розумінні частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України. Адже, довіреність, за відсутності доказів, передбачених ч. 3 ст. 56 ГПК України, не є доказом того, що відповідна особа уповноважена діяти від імені підприємства в порядку самопредставництва.

В той же час, колегія суддів, внаслідок перевірки матеріалів апеляційної скарги, зазначає, що в довіреностях виданих на ім"я у Лесюк М.В., Якуби Є.А. міститься застереження, а саме: «правочини та інші вихідні документи вважаються належним чином укладеними (вчиненими) та мають юридичну силу для Філії, Товариства та третіх осіб виключно у разі, коли вони укладені (вчинені) з дотриманням правила двох підписів, а також з урахуванням обмежень, передбачених пунктами 5.6.та 5.7 Положення про Філію.

Проте, до апеляційної скарги не надано відповідних документів, а саме: Положення про Філію на підтвердження повноважень та обмежень підписантів апеляційної скарги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга подана без додержання вимог, викладених у п. 1 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає залишенню без руху, на підставі ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, з метою надання скаржнику можливості виправити вищенаведені недоліки шляхом подання у строк, визначений даною ухвалою, належних доказів підтвердження повноважень представників.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» № НЮ-1/280 від 29.01.2021 на рішення Господарського суду Львівської області від 02.12.2020 у справі № 914/97/20 залишити без руху.

2. Скаржнику у 10-денний строк з дня отримання даної ухвали надати апеляційному суду належні докази підтвердження повноважень представників Лесюк М.В. та Якуби Є.А. на підписання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Скрипчук О.С.