ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 лютого 2021 року Справа № 903/925/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи № 903/925/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Сіті Груп", м. Луцьк

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Оришка Юрія Олеговича, Луцький район, с. Рованці

про стягнення 534 606, 25 грн.

Встановив: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Порт Сіті Груп" звернувся з позовом до Фізичної особи-підприємця Оришка Юрія Олеговича про стягнення 534606, 25 грн., з яких: 222 342,33 грн. сума основного боргу, 311264,92 грн. сума штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем договору суборенди №Д-209 від 29.02.2020, в частині своєчасної оплати.

Ухвалою суду від 11.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвала суду від 11.12.2020 про відкриття провадження у справі, яка була направлена рекомендованим повідомленням листом на адресу відповідача - Фізичній особі-підприємцю Оришку Юрію Олеговичу ( АДРЕСА_1 ) повернута з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження Фізичної особи-підприємця Оришка Юрія Олеговича ( АДРЕСА_1 ), отже суд направив ухвалу від 11.12.2020 за місцем державної реєстрації останнього.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відсутні.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

29.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Порт Сіті Груп" (орендарем) та Фізичною особою-підприємцем Оришком Юрієм Олеговичем (суборендатором) було укладено договір суборенди №Д-209.

Згідно п.2.1. договору суборенди №Д-209, відповідно до умов цього договору орендар зобов`язується передати суборендарю в тимчасове платне користування приміщення в будівлі торгового центру, а суборендар зобов`язується прийняти, оплатити користування і повернути приміщення орендарю на умовах визначених цим договором.

Цільове призначення визначене у додатку №2 до цього договору, виключна діяльність, яку має право здійснювати суборендар у приміщенні.

Згідно додатку №4 до цього договору, експлуатаційні витрати, сума, яка складається з витрат на утримання електромереж та витрат на утримання Торгового центру.

29.02.2020 орендар (позивач) передав суборендарю (відповідачу) у суборенду приміщення площею у розмірі 98,94 метрів квадратних, яка знаходиться на другому поверсі (секція Д-209) будівлі Торгового Розважального Центру "ПортСіty", що розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1, - що підтверджується №2 актом прийому-передачі приміщення в суборенду.

Відповідно до пункту 9.1. договору - суборендар зобов`язаний сплачувати суборендну плату за користування приміщенням в розмірах і в терміни, визначені цим договором.

Пунктом 9.2.2. договору була визначена суборендна ставка у розмірі 484,00 грн. з ПДВ, що еквівалентно 22,00 дол. США за 1 метр квадратний щомісячно.

Суборендна плата сплачується суборендарем щомісячно, авансом, не пізніше 20-го числа місяця, що передає звітному. (п.п. 9.3 договору)

Відповідно до ст. 524 ЦК України, сторони домовились визначити грошовий еквівалент зобов`язань орендаря в доларах США. Грошовий еквівалент зобов`язань визначений в гривні, з розрахунку офіційного курсу долара США встановленого НБУ станом на день підписання цього Договору, який становить 22,00 гривень за один долар США.

Строк дії договору починає обчислюватися з дати підписання договору, становить 2 роки та 11 місяців і закінчується 31.01.2023 - підписанням акту приймання-передачі (повернення) приміщення з суборенди (п. 7.1. договору).

Зміна строку договору здійснюється виключно за згодою сторін на підставі додаткової угоди до договору, якщо інше не визначено цим договором. (п.8.1. договору).

Окрім, суборендної плати за договором також передбачено обов`язок суборендаря сплачувати експлуатаційні витрати (стаття 10) договору, маркетинговий платіж (пункт 10.4. договору) та комунальні послуги (пункт 10.3.).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем було запропоновано відповідачу розстрочити боргові зобов`язання без застосування штрафних санкцій, про що 01.09.2020 було укладено відповідну додаткову угоду до договору суборенди №Д-209 від 29.02.2020, в якій сторони домовилися, що заборгованість суборендаря по здійсненню платежів по договору суборенди №Д-209 від 29.02.2020 за період з 01.02.2020 по 31.08.2020 в сумі 273 705, 32 грн. буде сплачуватись суборендарем до повного погашення заборгованості щотижнево по 10 000,00 грн. із вересня 2020 року по березень 2021 року. (а.с. 32-33)

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 774 Цивільного кодексу України до договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Матеріалами справи підтверджено, а саме актом приймання-передачі від 29.02.2020, що орендар передав, а суборендар прийняв приміщення загальною площею 98,94 кв.м. в суборенду, яке знаходиться на другому поверсі (секція Д-209) будівлі Торгового Розважального Центру "ПортСіty", що розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 9.3. договору суборендна плата оплачується суборендарем щомісячно авансом, не пізніше 20-го числа місяця, що передує звітному.

03.08.2020 за вих. №418 позивач відправив відповідачу претензію, в якій орендар вимагає від суборендаря виконати належним чином зобов`язання за договором та перерахувати на рахунок заборгованість у розмірі 269 215,00 грн. у триденний термін з моменту отримання претензії. (а.с. 43-44)

31.08.2020 за вих. №520 позивач відправив на адресу відповідача лист, в якому просив забезпечити дотримання умов діючого договору суборенди та в подальшому періоді співпраці, не порушувати Правила торгового центру. (а.с. 41-42)

18.09.2020 позивач повторно відправив на адресу відповідача лист за вих. №556, в якому повідомляє про сплату штрафу в розмірі 4788,70 грн., нарахованого на виконання умов діючого договору суборенди протягом трьох днів від дати отримання цього листа. (а.с. 39-40)

06.10.2020 за вих. №612 позивач повторно відправив відповідачу претензію про стягнення заборгованості, в якій вимагає від орендаря виконати належим чином зобов`язання за договором та перерахувати на рахунок заборгованість в розмірі 246 542,40 грн. (а.с. 37-38)

За розрахунком позивача за період з лютого по листопад 2020 року, у відповідача виникла заборгованість зі слати орендних платежів у сумі 222 342,33 грн., яка додатково підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, який підписаний сторонами договору ( а.с. 35-36)

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем не надано жодних належних та достатніх доказів в спростування заборгованості по договору суборенди №Д-209 від 29.02.2020 в загальному розмірі 222 342,33 грн.

З огляду на вище встановлені судом обставини, оскільки невиконане зобов`язання за договором суборенди №Д-209 від 29.02.2020 в загальному розмірі 222 342,33 грн, підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 222 342,33 грн.

Позивачем заявлені вимоги до стягнення з відповідача штраф у сумі 311264,92 грн. за період 30.06.2020 по 27.07.2020.

За змістом з ч. 2 ст. 217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України).

У пункті 21.2. договору, у разі прострочення суборендарем виконання зобов`язань по сплаті одного з платежів передбачених цим договором, більш ніж на десять календарних днів, суборендар зобов`язаний у кожному такому випадку сплатити орендареві штраф у розмірі 50 (п`ятдесят) % суборендної плати за місяць, в якому трапилось таке порушення.

Враховуючи наявність прострочення зі сплати орендної плати, суд вважає обґрунтованим нарахування позивачем штрафу на підставі п. 21.2 договору у сумі 311 264,92 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Крім того, судом досліджено, що позивач в прохальній частині позовної заяви просив стягнути 222 342,33 грн. - основного боргу, 311264,92 грн. -штрафу, що разом становить 533607,25 грн., однак позивач в прохальній частині позовної заяви допустив описку та вказав суму стягнення 534 606,25 грн.

Враховуючи встановлені вище судом обставини, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Сіті Груп" до Фізичної особи-підприємця Оришка Юрія Олеговича про стягнення заборгованості у сумі 533 607, 25 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Згідно ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п. 6.3 Постанови Пленуму ВГС України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п`ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

В прохальній частині позовної заяви директор Товариства з обмеженою відповідальністю "ПортCity" просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Судом встановлено, що до позовної заяви не додано позивачем доказів щодо понесених витрат на професійну допомогу на адвоката, укладеного правового договору щодо надання правничої (правової) допомоги між клієнтом та адвокатом, авансового платежу в розмірі 10000,00грн., а також розрахунку до договору про надання правової (правничої) допомоги.

Таким чином, суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні клопотання щодо витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Оришка Юрія Олеговича ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порт Сіті Груп" (43000, м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1, ) 533 607, 25 грн., з них: 222 342,33 грн. суму основного боргу, 311 264,92 грн. штрафу та судовий збір у розмірі 8 004,10 грн

Відповідно до ст. 241 рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення складено

10.02.2021

Суддя В. М. Дем`як