ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. Справа№ 910/8941/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 04.02.2021

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеларго» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 (повний текст рішення підписано 19.08.2020)

у справі №910/8941/20 (суддя Данилова М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Сан Ойл»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеларго»

про стягнення попередньої оплати за договором поставки в розмірі 311040,00 грн.

1. Зміст позовних вимог та заперечень

У червні 2020 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Сан Ойл» (позивач) надійшла позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеларго» (відповідач) про стягнення попередньої оплати в сумі 311040,00 грн за договором поставки № 160419 від 16.04.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором поставки №160419 від 16.04.2019 року, зокрема, в порушення умов вищезазначеного договору відповідач не здійснив свої зобов`язання щодо передачі в розпорядження позивача попередньо оплачений товар, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судом

16.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «САН ОЙЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕЛАРГО» був укладений договір поставки № 160419.

Відповідно до п. 1.1 договору відповідач зобов`язувався поставити та передати у власність позивача товар, а позивач зобов`язувався прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.2. даного договору встановлено, що загальна сума даного договору відповідає сумі всіх поставок товару, що був поставлений впродовж дії даного договору, що підтверджується накладними та іншими товаросупроводжувальними документами.

Відповідно до п. 2.3. договору оплата по даному договору здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача.

Згідно з п. 2.4. договору умови оплати кожної партії товару, визначаються у специфікаціях до цього договору.

Відповідно до п.3.1. договору поставка товару здійснюється партіями. Строк поставки кожної партії товару узгоджується сторонами у специфікаціях.

Умови поставки визначаються у специфікаціях до цього договору у відповідності з Міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів «ІНКОТЕРМС-2010» з урахуванням положень цього Договору (п.3.2. договору).

Моментом поставки товару вважається дата фактичної поставки товару з одночасним підписанням товаросупроводжувальних документів. При передачі товару відповідач зобов`язаний був надати видаткову накладну. (п.3.3-3.4. договору).

Відповідно до Специфікації №1 від 16.04.2019 сторони узгодили кількість, ціну, загальну вартість та дату поставки товару, відповідно до яких відповідач зобов`язувався поставити позивачеві до 21.04.2019 олію соняшникову в кількості 33 т., вартістю 19440,00 грн. за 1 т., загальною вартістю 641520,00 грн.

Відповідно до п. 2 специфікації №1 оплата товару здійснюється протягом 2 робочих днів з моменту підписання специфікації.

Поставка товару, визначеного специфікацією №1, мала здійснюватися на умовах DAPУкраїни, Харківська область, Зміївський район, с. Таранівка, в`їзд Зміївський, буд. 1-А, відповідно до Правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року не пізніше 5 робочих днів з моменту підписання цієї специфікації.

Також, сторонами договору було підписано специфікацію №2 від 16.04.2019, відповідно до якої відповідач зобов`язувався поставити позивачеві до 30.04.2019 олію соняшникову в кількості 17 т., вартістю 19440,00 грн. за 1 т., загальною вартістю 330480,00 грн

Відповідно до п. 2 специфікації №1 оплата товару здійснюється протягом 2 робочих днів з моменту підписання специфікації.

Поставка товару, визначеного специфікацією №2, мала здійснюватися на умовах DAPУкраїни, Харківська область, Зміївський район, с. Таранівка, в`їзд Зміївський, буд. 1-А, відповідно до Правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року не пізніше 5 робочих днів з моменту підписання цієї специфікації.

Відповідачем 24.04.2019 було виставлено позивачу рахунок № 59 на оплату товару в кількості 16т. загальною вартістю 311040,00 грн., а факт оплати товару Позивачем підтверджується: платіжним дорученням № 639 від 24.04.2019 на суму 311 040,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 51840,00 грн.

05.05.2020 позивач направив відповідачу претензію вих. №2 з вимогою виконати його зобов`язання за договором поставки № 160419 від 16.04.2019 належним чином та здійснити поставку товару - олія соняшникова нерафінована в кількості 16 т або повернути сплачену попередню оплату в сумі 311040,00 грн., на поточний рахунок позивача. Відповідач отримав зазначену претензію 14.05.2020, проте залишив її без відповіді.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 у справі №910/8941/20 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕЛАРГО» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «САН ОЙЛ» попередню оплату товару за Договором поставки від 16.04.2019 № 160419 у розмірі 311040,00 грн. та судовий збір у сумі 4665,61 грн..

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем доведено виконання своїх зобов`язань за договором щодо проведення попередньої оплати поставки олії соняшникової, проте відповідачем не виконано зобов`язань з поставки товару відповідно до умов договору.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ «ПЕЛАРГО» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 у справі №910/8941/20 і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказав, що ним було здійснено поставку товару відповідно до умов поставки, визначених у Специфікації №2, проте позивач не забезпечив прийняття товару його представником, внаслідок чого відбулось порушення умов договору саме з вини позивача. На підтвердження своїх доводів відповідачем надано товарно-транспортну накладну №42 від 24.04.2019 та акт надання послуг №57 від 26.04.2019.

А тому відповідач вважає, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи і таке рішення, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, підлягає скасуванню.

5. Доводи учасників справи щодо апеляційної скарги

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 у справі №910/8941/20 залишити без змін.

В обґрунтування відзиву позивач послався на те, що надані документи не доводять обставин, якими відповідач обґрунтовує свою апеляційну скаргу.

Крім того, визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, окрім обставин оформлення первинних документів, відповідач повинен був довести наявність або відсутність реального руху такого товару.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕЛАРГО» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 у справі №910/8941/20 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/8941/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А, судді Коробенко Г.П., Козир Т.П..

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеларго» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2020, справу призначено до розгляду на 19.11.2020.

27.10.2020 позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення без змін.

19.11.2020 позивач подав заяву, в якій просив розглянути справу без участі позивача.

Судове засідання, призначене на 19.11.2020 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Кравчука Г.А.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2020 справу №910/8941/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 справу №910/8941/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого-судді Тищенко О.В, суддів Тарасенко К.В., Станіка С.Р.. Призначено справу до розгляду на 04.02.2021.

У судове засідання 04.02.2020 з`явився представник позивача.

Представники відповідача у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, скаржник повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представників що не з`явились у судове засідання.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасників судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні надав суду свої пояснення по справі в яких, заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, на підставі доводів, зазначених у відзиві на скаргу та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

7. Джерела права й акти їх застосування

Господарський кодекс України

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 307 Кодексу за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. На автомобільному транспорті укладаються річні довгострокові договори. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Цивільний кодекс України

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Виходячи з положень ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України вбачається, що у разі, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товару встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363

Згідно з п.11.1. Правил, основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора. Сторони можуть внести до товарно-транспортної накладної будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають необхідною. Залежно від виду вантажу та його специфічних властивостей до основних документів додаються інші (сертифікати, свідоцтва тощо), що визначається правилами перевезень зазначених вантажів у паперовому та/або електронному вигляді.

Згідно з п. 11.3. Правил дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається.

Відповідно до п. 11.9. Правил час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження замовник зобов`язаний зазначати відповідно до пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Так, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88

Відповідно до п. 2.4. Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Господарський процесуальний кодекс України.

За приписами частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

8. Позиція апеляційного суду

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи 16.04.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «САН ОЙЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕЛАРГО» був укладений договір поставки № 160419, за умовами якого відповідач зобов`язувався поставити та передати у власність позивача товар, а позивач зобов`язувався прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору. При цьому, умови оплати кожної партії товару, строк та умови поставки кожної партії товару, визначаються у специфікаціях до вказаного договору.

Сторонами договору були узгоджені дві специфікації, в яких було погоджено найменування товару, дата поставки, кількість та вартість товару.

Так, відповідно до Специфікації №1 від 16.04.2019 відповідач зобов`язувався поставити позивачеві до 21.04.2019 олію соняшникову в кількості 33 т., вартістю 19440,00 грн. за 1 т., загальною вартістю 641520,00 грн.

Згідно з специфікацією №2 від 16.04.2019 відповідач зобов`язувався поставити позивачеві до 30.04.2019 олію соняшникову в кількості 17 т., вартістю 19440,00 грн. за 1 т., загальною вартістю 330480,00 грн. Відповідно до п. 2 специфікації №1 оплата товару мала бути здійснена протягом 2 робочих днів з моменту підписання специфікації.

На виконання умов договору, позивачем було перераховано відповідачеві кошти в сумі 311040,00 грн. згідно рахунку №59 від 24.04.2019 на оплату товару в кількості 16 тон.

Проте, відповідачем зобов`язання з поставки товару не були виконані, внаслідок чого 05.05.2020 р. позивач направив відповідачу претензію вих. №2 з вимогою виконати його зобов`язання за договором поставки № 160419 від 16.04.2019 належним чином та здійснити поставку товару - олія соняшникова нерафінована в кількості 16 т або повернути сплачену попередню оплату в сумі 311040,00 грн., на поточний рахунок Позивача. Відповідач отримав зазначену претензію 14.05.2020, проте залишив її без відповіді.

Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з поставки товару за договором поставки № 160419 від 16.04.2019 та не повернув останньому сплачені кошти, позивач і звернувся з даним позовом до суду.

Щодо подачі відповідачем доказів на підтвердження обставин зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів зазначає наступне.

Так, на підтвердження своїх доводів відповідачем надано до суду апеляційної інстанції товарно-транспортну накладну №42 від 24.04.2019 та акт надання послуг №57 від 26.04.2019.

Порядок оформлення первинних документів (в тому числі товарно-транспортних накладних) регулюється Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України. Вимоги до товарно-транспортних документів, визначаються Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Як доказ товарно-транспортна накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може бути єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття або неприйняття ним.

Так, в наданій відповідачем товарно-транспортній накладній №42 від 24.04.2019, Замовником та Вантажовідправником є ТОВ «Пеларго», Вантажоодержувачем є ТОВ «Торгівельна компанія «Сан ойл», а Перевізником є ТОВ «Агропромгруп».

Разом з тим, відповідачем не надано суду будь-яких доказів, які б підтверджували, що останній уповноважував ТОВ «Агропромгруп» здійснювати від його імені перевезення вантажу на виконання умов Договору №160419 від 16.04.2019. Як і не надано будь-яких договорів на здійснення таких перевезень. Додатково слід звернути увагу, що товарно-транспортна накладна не містить час вибуття та прибуття автомобіля для завантаження та розвантаження, як того вимагає п. 11.9 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Крім того, відповідачем не надано інших первинних документів, які б підтверджували факт поставки товару, як то документи, які б підтверджували понесені відповідачем витрати по транспортуванню олії соняшникової, оскільки, як вбачається з договору №160419 від 16.04.2019 та специфікацій до нього, поставка товару здійснюється на умовах DAP шляхом доставки товару до місця поставки, а отже останній зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до вказаного пункту призначення.

Додатково, колегія суддів звертає увагу на те, що надана копія товаро-транспортної накладної та акт надання послуг не підтверджують факт перевезення та суперечать один одному, оскільки кількість вантажу в акті надання послуг (33 штук) не відповідає кількості товару, зазначеного у товарно-транспортній накладній (16 тон). Інших доказів, що підтверджують факт перевезення товарів відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на підтвердження фактичного виконання операцій за договором поставки №160419 від 16.04.2019, враховуючи його умови, відповідач повинен мати відповідні належно оформлені первинні документи, а наявність у відповідача товарно-транспортної накладної та акту надання послуг, у даному випадку не є достатніми та вичерпними.

Отже надані відповідачем до суду товарно-транспортна накладна №42 від 24.04.2019 та акт надання послуг №57 від 26.04.2019 не доводять факт поставки відповідачем олії соняшникової нерафінованої позивачеві.

Також судом не приймаються доводи відповідача, що позивач не пред`являв йому вимогу про повернення попередньої оплати в сумі 311040,00 грн, а тому право позивача на повернення попередньої оплати в силу вимог ст. 530 Цивільного кодексу України порушене не було.

Вказане зобов`язання, відповідно до положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами в договорі та специфікації кінцевого строку поставки, після настання якого постачальник (відповідач) усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 05.05.2020 р. позивач направив відповідачу претензію вих. №2 з вимогою виконати зобов`язання за договором поставки № 160419 від 16.04.2019 належним чином та здійснити поставку товару або повернути сплачену попередню оплату в сумі 311040,00 грн., яку відповідач отримав 14.05.2020, проте залишив без відповіді.

9. Висновки апеляційного суду

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що викладені відповідачем доводи в обґрунтування апеляційної скарги є безпідставними, такими що не відповідають дійсним обставинам справи, не доведені жодними доказами, а тому не підлягають задоволенню. Рішення суду першої інстанції від 19.08.2020 прийнято у відповідності до норм закону без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст. 232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пеларго`на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 у справі №910/8941/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 у справі №910/8941/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на товариство з обмеженою відповідальністю «Пеларго».

4. Матеріали справи №910/8941/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 10.02.2021

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

С.Р. Станік