ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" січня 2021 р. Справа№ 910/9551/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Дашко О.В. - керівник;

від відповідача - Мельниченко В.В. ( ордер серія КС №588845 від 25.01.2021);

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний коворкінг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2020, повний текст якого підписано 29.10.2020

у справі № 910/9551/20 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЦЕ Логістикс Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний коворкінг"

про стягнення 55 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.10.2020 у справі №910/9551/20 задоволено позовні вимоги. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний Коворкінг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЦЕ Логістикс Україна» грошові кошти в розмірі 55 000,00 грн, судовий збір у розмірі 2102 грн.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- зобов`язання позивача щодо прийняття об`єкту оренди було припинено внаслідок введення обмежувальних заходів з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби законодавтсом України, а не з будь-яких інших підстав.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2020 скасувати та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- позивач відмовився в односторонньому порядку від виконання умов договору 16 березня 2020, що є недопустимим;

- суд не врахував, що на момент порушень умов договору позивачем форс-мажорних обставин не існувало;

- сертифікат Торгово-Промислової Палати України є єдиним належним і достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Столичний коворкінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2020, справу №910/9551/20 призначено до розгляду на 14.01.2021.

Від позивача (29.12.2020) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2020 - залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- товариство позивача було зареєстровано лише 21.02.2020, що підтверджується випискою ЄДР та внаслідок введення карантину, обмежувальних заходів в місті Київ не могло здійснювати свою діяльність, у позивача не було змоги прийняти приміщення за договором в користування;

- у відповідь на електронний лист позивача отримано від відповідача рахунки щодо виконаних робіт щодо об`єкту оренди та розрахунок «простою офісу» з 06.03.2020 по 16.03.2020, однак жодного підтвердження понесення таких витрат та підстав нарахування прстою додано не було.

Від позивача (21.01.2021) надійшли додаткові пояснення, в яких позивач зазначає про те, що:

- оскільки в апеляційній скарзі відповідач визнав отримання забезпечувального платежу та його використання, хоч і неправомірне, та не надав жодних заперечень щодо його отримання - сторонами визнано отримання відповідачем забезпечувального платежу в розмірі 55 000,00грн від позивача на підставі п.5.5 договору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний коворкінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2020, розгляд справи № 910/9551/20 призначено до розгляду на 14.01.2021.

В судовому засіданні 14.01.2021 оголошено перерву до 25.01.2021.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, та третьої особи 1 судовою колегією встановлено.

Між ТОВ «АЦЕ Логістикс Україна», як суборендарем, та ТОВ «Столичний Коворкінг», як орендарем, 06.03.2020 року укладено договір суборенди нежитлового приміщення №06-320-2, відповідно до предмету якого орендар зобов`язується передати, а суборендар прийняти у строкове платне користування нежиле приміщення разом із частиною площ загального користування, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Генерала Алмазова, б. 18/7, Сектор О, офіс 6.

Згідно з пунктом 2.1. договору факт передачі об`єкта суборендарю підтверджується виключно актом прийому-передачі в оренду об`єкта (надалі - Акт), який підписуються сторонами в обумовлену дату. До дати зазначеної в Акті орендар зобов`язується провести наступні роботи: встановлення перегородки з міжкімнатними дверима, встановлення кондиціонеру, встановлення ролетів або жалюзей. Сторонами було погоджено дату передачі Об`єкта оренди - 16.03.2020 року.

Відповідно до п.5.5. договору позивач вніс забезпечувальний платіж у розмірі 55000,00грн., що підтверджується листом від 06.03.2020 про відсутність фінансових претензій відповідача до позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» було введено карантин на територі України з 12 березня 2020 року. Цією ж постановою з 17 березня 2020 року почали вводитись обмежувальні заходи з метою захисту від поширення нової коронавірусної інфекції (COVID 19).

Позивач звертаючись з позовом зазначив, що не міг прийняти приміщення в користування, в зв`язку із введенням карантиних заходів.

16.03.2020 ТОВ «АЦЕ Логістикс Україна» шляхом надіслання електронного листа повідомило відповідача про відсутність можливості прийняття приміщення в наслідок введення обмежувальних заходів для запобіганню поширення коронавірусу на території України та з проханням повернути забезпечувальний платіж за договором.

У відповідь на даний електронний лист було отримано від відповідача розрахунки щодо виконаних робіт на Об`єкті оренди та розрахунок «простою офісу» з 06.03.2020 по 16.03.2020 року.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст.173 ГК України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»» від 13.04.2020 р.), встановлено, що на час дії відповідних обмежувальних карантинних заходів, запроваджених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОУШ-19), обставинами, за які наймач (орендар) не відповідає відповідно до частини другої статті 286 Господарського кодексу України, частин четвертої та шостої статті 762 Цивільного кодексу України, також є заходи, запроваджені суб`єктами владних повноважень, якими забороняються певні види господарської діяльності з використанням орендованого майна, або заходи, якими забороняється доступ до такого майна третіх осіб.

17 березня 2020 року Верховна Рада України прийняла закон, яким були внесені зміни в Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні». Карантин був включений в список форс-мажорних обставин.

Колегія суддів вважає передчасним висновок місцевого господарського суду про те, що зобов`язання позивача щодо прийняття об`єкту оренди було припинено внаслідок введення обмежувальних заходів з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби законодавством України, а не з будь-яких інших підстав, з огляду на наступне.

У випадку, якщо боржник порушив зобов`язання внаслідок непереборної сили (форс-мажору), він звільняється від відповідальності за таке порушення (ст.617 ЦК України), якщо при цьому доведе що він об`єктивно не міг попередити таке порушення.

Тобто, для застосування норм щодо форс-мажору необхідне дотримання наступних умов:

- наявність обставин непереборної сили;

- їх надзвичайний характер;

- неможливість попередження порушення зобов`язання;

- причинний зв`язок між обставинами непереборної сили і невиконанням зобов`язання.

Як зазначалось раніше, 17 березня 2020 Верховна Рада України прийняла закон, яким були внесені зміни в Закон України «Про торгово-промислові палати в Україні». Карантин був включений в список форс-мажорних обставин, в той час як позивач відмовився в односторонньому порядку від виконання умов договору 16.03.2020, отже на момент порушень умов договору позивачем форс-мажорних обставин не існувало.

Крім того, колегія суддів зазначає про те, що відповідно до ч. 1 ст. 14 1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Отже, сертифікат Торгово-промислової палати є єдиним належним доказом, що підтверджує настання обставин непереборної сили, який в матеріалах справи відсутній.

Крім того, позивачем не додано доказів того, що види господарської діяльності позивача належать до видів діяльності, що були повністю або часоколво обмежені у зв`язку з карантином.

Таким чином колегія суддів дійшла до висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами причинного зв`язку між обставинами непереборної сили і неможливістю використання позивачем об`єкту оренди внаслідок введення обмежувальних заходів для запобіганню поширення коронавірусу на території України.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2020 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Столичний коворкінг" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.10.2020 у справі №910/9551/20 скасувати.

3. В задоволенні позову відмовити.

4. Матеріали справи №910/9551/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 09.02.2021

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді С.І. Буравльов

В.В.Андрієнко