ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. Справа№ 910/10084/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 (повне судове рішення складено: 17.11.2020)

у справі №910/10084/20 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро"

до Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про стягнення 82 369,81 грн

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України в особі регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення за договором від 06.05.2019 № 84-05/19-В основної заборгованості в розмірі 69034,40 грн, пені в розмірі 6364,63 грн, 1173,59 грн інфляційних втрат, 964,79 грн трьох процентів річних та 4832,40 грн штрафу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/10084/20 у задоволені позовних вимог Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що відповідач - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 перебуває в стані припинення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України в особі регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/10084/20. Прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/10084/20 скасувати повністю та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Розгляд справи провести за участю представника відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні позовних вимог, оскільки у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за укладеним між ними договором.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/10084/20 за апеляційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро", розгляд справи призначено на 19.01.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 розгляд справи відкладено на 04.02.2021.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та не повноту їх установлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, установила наступне.

Судом установлено, що 06.05.2019 між позивачем, як балансоутримувачем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір № 84-05/19-В (190180)ч про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - договір).

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 договору балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі готелю, що знаходиться за адресою: 03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 76-6, загальною площею 736,0 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а відповідач користується зазначеними нежитловими приміщеннями та бере участь у витратах позивача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі.

Відповідно до пункту 2.1.3 договору облік витрат за спожиту електроенергію, теплову енергію, водопостачання та водовідведення, за прибирання прибудинкової території, відшкодування витрат за користування земельною ділянкою та нерухомим майном, технічне обслуговування та ремонт електротехнічного та сантехнічного обладнання здійснюється розрахунково по цінах згідно з додатком 1 до цього Договору.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що сума відшкодування за надані послуги перераховується орендарем на розрахунковий рахунок балансоутримувача не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, згідно з направленим балансоутримувачем рахунком та актом виконаних робіт (послуг).

За умовами пункту 7.1 договору останній набуває чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2019, але не більше строку дії договору оренди.

Додатком № 1 до договору оформлено розрахунок розміру відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг на 2019 рік.

31.10.2019 відповідач звернувся до позивача з листом № 10/1/8/13715, зареєстрованим у позивача 05.11.2019, в якому повідомив про початок процедури ліквідації та просив надіслати акти звірки станом на 01.11.2019 за договорами від 07.05.2019 № 84-05/19-В та від 16.08.2019 № 85-05/19.

Відповідно до підписаного обома сторонами акту звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2019 по 31.10.2019 борг відповідача за договором від 06.05.2019 № 84-05/19-В станом на 01.11.2019 становив 36708,67 грн.

Із матеріалів справи убачається, що за листопад-грудень 2019 року за договором від 06.05.2019 № 84-05/19-В за відповідачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 69034,40 грн, а саме: за листопад 2019 року на суму 34517,20 грн згідно з рахунком-фактурою від 30.11.2019 № 1661 та актом № 577, та за грудень 2019 року на суму 34517,20 грн згідно з рахунком-фактурою від 31.12.2019 № 1815 та актом № 609. Дані акти та рахунки-фактури направлялися на адресу відповідача відповідно до списків згрупованих внутрішніх поштових відправлень.

Оскільки відповідач оплату заборгованості не здійснив, позивач звернувся до останнього з претензією від 01.04.2020 № 19.1-04/191/20 на суму 73108,65 грн, в якій просив погасити заборгованість протягом 10 днів з дня отримання даної претензії.

Як слідує з відомостей веб-сайту АТ «Укрпошта» відправлення 344 відповідач отримав 07.04.2020, однак заборгованість не погасив.

Доказів повернення орендованого майна позивачу або доказів оплати наданих йому послуг за спірний період відповідачем суду не надано, наявність заборгованості не спростовано, контррозрахунку заборгованості за спірний період не надано.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд зауважив на те, що відповідач - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 перебуває в стані припинення.

При цьому колегія суддів відзначає помилковість застосування місцевим господарським судом у даних правовідносинах положень норми статей 104-112 ЦК України Цивільного кодексу України. Судова колегія у зв`язку із цим відзначає наступне.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що Головне територіальне управління юстиції у місті Києві знаходиться у стані припинення з 19.10.2019. Тобто Головне територіальне управління юстиції у місті Києві України свою діяльність не припинила, а лише перебуває у стані припинення.

Матеріали справи не містять доказів правонаступництва Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) прав та обов`язків Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зокрема, на підтвердження передачі повноважень новоствореному органу - Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Київ).

При цьому судом береться до уваги позиція Верховного суду, викладена у постанові від 21.07.2020 у справі № 910/19256/16.

Також колегією суддів береться до уваги також те, що апеляційна скарга у даній справі подана саме Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві, а не новоствореним державним органом.

За таких обставин колегія суддів вважає, що перебування відповідача у стані припинення не є підставою для відмови у позові.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, колегія суддів вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 69034,40 грн основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 6.1. договору плата за надані послуги перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі, стягується балансоутримувачу відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

На підставі вищезазначеного п. 6.1. договору, у зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати наданих йому послуг за договором, позивачем нараховано пеню на загальну суму 6364,63 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за прострочення виконання зобов`язання понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків суми боргу.

На підставі вищевикладених норм закону та умов договору у зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання зобов`язань з оплати наданих йому послуг, позивач в позові просить стягнути з відповідача 4832,40 грн штрафу.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати наданих послуг у строк, визначений п.4.2. договору, позивачем нараховано відповідачеві 1173,59 грн інфляційних втрат та 964,79 грн 3 % річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеного, колегія суддів зазначає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат також підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Згідно зі статтею 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

За наведених обставин, висновки місцевого господарського суду не можна вважати такими, що відповідають приписам статей 86, 236, 261, 238 ГПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, що свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Зважаючи на те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального права, колегія суддів вбачає правові підстави для задоволення апеляційної скарги Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" шляхом скасування рішення місцевого суду повністю та прийняття нового рішення про задоволення позову повністю.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2020 у справі №910/10084/20 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д, код 34691374) на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" (08324, Київська область, Бориспільський район, с.Гора, код 13738233) 69034,40 грн основного боргу, 6364,63 грн пені, 1173,59 грн інфляційних втрат, 964,79 грн трьох процентів річних, 4832,40 грн штрафу та 2102 грн судового збору.

4. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д, код 34691374) на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" (08324, Київська область, Бориспільський район, с.Гора, код 13738233) 3 153,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Постанова суду апеляційної інстанції у справі №910/10084/20 набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.02.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

С.А. Пашкіна