ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 року м.Дніпро Справа № 904/5252/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Березкіної О.В.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Ганжа М.Г., довіреність № 2922 від 04.01.2021 р., представник;

представник відповідача в судове зсідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020, ухвалене суддею Манько Г.В. (м. Дніпро), повний текст якого підписаний 16.12.2020, в редакції ухвали про виправлення описки від 28.12.2020, у справі №904/5252/20

за позовом Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради, м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 656 965 грн. 87 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" основного боргу у розмірі 589 184 грн. 51 коп., пені у сумі 53 390 грн. 11 коп., 3% річних у сумі 10 073 грн. 84 коп., інфляційні витрати у розмірі 4 317 грн. 41 коп. та судових витрат у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору про постачання теплової енергії № 050720 від 20.11.2013, укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020 у цій справі позов задоволено повністю.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради основний борг 589 184 грн. 51 коп., пені 53 390 грн. 11 коп., 3% річних 10 073 грн. 84 коп., інфляційні витрати 4 317 грн. 41 коп., судовий збір 9854 грн. 49 коп.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Акціонерне товариство "Дніпроважмаш", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не з`ясування обставин справи, просить рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що АТ "Дніпроважмаш" не приймало участі в судовому засіданні по розгляду даної справи у зв`язку із об`єктивною неможливістю участі представника відповідача в судовому засіданні, через це рішення прийнято без його участі, що є грубим порушення засад рівності всіх учасників процесу перед законом і судом і змагальності в судочинстві, що в свою чергу призвело до прийняття судом першої інстанції необґрунтованого рішення без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Позивач, Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської Ради, у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як таке, що було винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що оскільки Відповідач був належним чином повідомлений (цей факт ним не заперечується) про дату, час та місце проведення останнього судового засідання у даній справі, розгляд справи за його відсутності через об`єктивну неможливість участі представника у судовому засіданні здійснений судом правомірно.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020 у справі №904/5252/20; розгляд справи призначено на 10.02.2021.

Представник Відповідача (скаржника), належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.

Відповідно до відомостей Державного реєстру судових рішень, ухвала про відкриття апеляційного провадження від 16.01.2021 оприлюднена 18.01.2021.

Копію ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2021 доставлено 16.01.2021 на електронну скриньку апелянта, зазначену ним в апеляційній скарзі:

Відповідно до ст. ст. 2, 3 та 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення та підписання. Для доступу до судових рішень Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб- порталі судової влади України.

При чому, згідно зі ст. 11 цього Закону, не пізніше 01.06.2006 забезпечено постійне внесення до Єдиного державного реєстру судових рішень електронних копій судових рішень Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів, апеляційних та місцевих адміністративних судів, апеляційних та місцевих господарських судів, апеляційних загальних судів, а внесення судових рішень місцевих загальних судів - не пізніше 1 січня 2007 року.

Як зазначалось вище, ухвала про відкриття апеляційного провадження була оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому скаржник мав змогу ознайомитися з її змістом, в тому числі із датою та часом судового засідання.

Також відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Справа "Пономарьов проти України", "Олександр Шевченко проти України", "Трух проти України" та ін.).

Таку позицію також викладено в ряді рішень Верховного суду (ухвали від 22.01.2021 у справі № 911/1902/17, від 25.01.2021 у справі № 922/614/19, від 25.01.20221 у справі № 910/18950/19 та ін.).

Зокрема, відповідно до цих ухвал сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Отже, заявник апеляційної скарги, який був ініціатором апеляційного провадження та, відповідно, достеменно знав про його наявність, не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух судової справи, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень, тощо, тобто в розумні інтервали часу мав вживати заходів, щоб дізнатись про стан даного апеляційного провадження та зобов`язаний сумлінно користуватися наданими йому процесуальними правами

Беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представника відповідача.

В судовому засіданні 10.02.2021 року Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь головуючого судді та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

20.11.2013 року між Позивачем (Енергопостачальна організація) та Відповідачем (Споживач) укладено договір про постачання теплової енергії № 050720 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, за цим договором Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Обидві сторони зобов`язуються керуватися цим договором та діючим законодавством України (п. 1.2. договору).

Згідно з п. 2.1 Договору, теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 діб); гаряче водопостачання - протягом року; технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою; кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Умовами п. 2.2 Договору визначено, що рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчим органом відповідної міської ради, виходячи з кліматичних умов.

Споживач теплової енергії зобов`язується: додержуватися кількості споживання-теплової енергії за кожним параметром в обсягам які визначені в додатку 1, не допускаючи їх перевищення; виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. На кінець опалювального сезону проводити звіряння розрахунків з енергопостачальною організацією, у разі заборгованості і відсутності акта звіряння розрахунків на початок опалювального сезону споживач до мереж тепло постачання підключений не буде (п. 3.2.1. та п. 3.2.2. договору).

Обов`язки енергопостачальної організації: забезпечувати постачання теплової енергії споживачу в обсягах згідно з договором (п. 4.2.1. договору).

Згідно правил користування тепловою енергією, споживачі зобов`язується встановити прилади обліку теплової енергії (п. 5.1. договору).

Відповідно до п. 5.2 договору, облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановленим на опалення та ГВП пр. Петровського, 3 гуртожиток ПАТ "Дніпроважмаш" розрахунковим способом.

Межа балансової та експлуатаційної відповідальності сторін вказана в додатку 2 до договору та не може бути змінена в односторонньому порядку (п. 5.4. договору).

Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором встановлює Національна комісія регулювання ринку комунальних послуг. (п. 6.1. договору).

Тариф для розрахунків по цьому договору складає: Теплова енергія - 1 Гкал 268,74 грн.

Згідно з п. 7.1 Договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4 (п. 7.2. договору).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 20 листопада 2018 (п.11.1. договору). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін. (п. 11.4 договору).

Позивачем та відповідачем підписано додаток №1 до Договору №050720 від 20.11.13р., яким погоджено обсяги постачання теплової енергії Споживачу.

На підставі рішення Дніпропетровської міської ради № 28/12 від 27.07.2016 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго" об`єктів і мереж теплопостачання", акту приймання - передачі об`єктів і мереж теплопостачання, КП "Теплоенерго" (далі - Позивач, Енергопостачальна організація) отримало від КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" засоби для теплопостачання приміщень Відповідача.

Між AT "Дніпроважмаш" , Позивачем та КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" було укладено Додаткову угоду до Договору, предметом якої є зміна енергопостачальної організації та внесення відповідних змін до основного договору в частині його сторін та їх реквізитів.

Відповідно до положень Додаткової угоди, КП "Теплоенерго" набуває прав і обов`язків, належних Енергопостачальній організації за основним Договором, укладеним зі Споживачем і стає стороною за основним договором (п. 1.1.1 Додаткової угоди).

Права, зобов`язання та відповідність за основним договором переходять до Позивача в тому обсязі, в якому вони належали попередній Енергопостачальній організації. КП "Теплоенерго" набуло усіх прав та обов`язків сторони-виконавця за основним Договором.

Тарифи, згідно яких формувались рахунки Відповідача затверджені постановами НКРЕКП № 1732 від 10.12.2018, № 90 від 14.01.2020, № 632 від 17.03.2020.

Згідно довідки 27.07.2020 №224 Гуртожиток АТ "Дніпроважмаш" 7120,4м.кв., службові приміщення АТ "Дніпроважмаш" 77,5 м.кв. Загальне споживання згідно приладу обліку: листопад 2019 року - 7801949 Гкал на гуртожиток АТ "Дніпроважмаш" нараховано 77,17945 Гкал =98, 9233%, грудень 2019 82,65723 Гкал на гуртожиток АТ "Дніпроважмаш" нараховано - 81,76726 Гкал= 98,9233%, січень 2020 року - 96, 24723 Гкал на гуртожиток АТ "Дніпроважмаш" нараховано - 78,79526 Гкал+16,41568 Гкал = 98,9233%, березень 2020 року - 58,30836 Гкал на гуртожиток АТ "Дніпроважмаш" нараховано - 55 620,53 Гкал+2,06002 Гкал= 98, 9233%, квітень 2020 року - 22,44494 Гкал на гуртожиток АТ "Дніпроважмаш" нараховано - 22,20328 Гкал+98,9233%.

Позивач звернувся до відповідача з досудовою вимогою в якій зазначив, що за особовим рахунком 057020 рахується заборгованість в сумі 589 184 грн. 51 коп.

25.11.2019 між позивачем та відповідачем підписано акт споживання теплової енергії з 29.10.2019 по 25.11.2019; 27.12.2019 між позивачем та відповідачем підписано акт споживання теплової енергії з 25.11.2019 по 24.12.2019; 24.01.2020 між позивачем та відповідачем підписано акт споживання теплової енергії з 24.12.2019 по 22.01.2020; 20.02.2020 між позивачем та відповідачем підписано акт споживання теплової енергії з 22.01.2020 по 20.02.2020; 20.03.2020 між позивачем та відповідачем підписано акт споживання теплової енергії з 20.02.2020 по 19.03.2020; 01.04.2020 між позивачем та відповідачем підписано акт споживання теплової енергії з 19.03.2020 по 01.04.2020.

30.11.2019 позивачем та відповідачем підписано акт №050720 прийому-передачі теплової енергії на суму 120 612 грн. 96коп.; 31.12.2019 позивачем та відповідачем підписано акт №050720 прийому-передачі теплової енергії на суму 127 782 грн. 60коп.; 31.12.2019 позивачем та відповідачем підписано акт коригування за грудень; 31.12.2020 позивачем та відповідачем підписано акт №050720 прийому-передачі теплової енергії на суму 149 0342 грн. 34коп. Також підписано акт прийому-передачі теплової енергії 2020 року; 29.02.2020 позивачем та відповідачем підписано акт №050720 прийому-передачі теплової енергії на суму 150 417 грн. 92 коп.; 29.02.2020 позивачем та відповідачем підписано акт коригування за лютий 2020р.; 31.03.2020 позивачем та відповідачем підписано акт №050720 прийому-передачі теплової енергії на суму 90729 грн. 70коп.; 30.04.2020 позивачем та відповідачем підписано акт №050720 прийому-передачі теплової енергії на суму 32 183 грн. 21 коп.

30.11.2019 позивачем виставлено рахунок відповідачу на суму 120 612 грн. 96 коп. 31.12.2019 позивачем виставлено рахунок відповідачу на суму 127 782 грн. 60 коп. 31.12.2019 позивачем виставлено рахунок коригування за грудень 2019. 31.12.2020 позивачем виставлено рахунок відповідачу на суму 149 034 грн. 54 коп. Також виставлено рахунок коригування за січень 2020р. 29.02.2020 позивачем виставлено рахунок відповідачу на суму 150 417 грн. 92 коп. Також виставлено рахунок коригування лютого 2020р. 31.03.2020 позивачем виставлено рахунок відповідачу на суму 90 729 грн. 79 коп. 30.04.20 позивачем виставлено рахунок відповідачу на суму 32 183 грн. 21 коп.

Відповідач вказані рахунки на суму 589 184,51 грн не оплатив, що і стало підставою звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Крім того, позивачем нарахована відповідачу пеня в сумі 53 390,11 грн за загальний період 11.12.2019-12.06.2020, 10 073,84 грн - 3% річних за загальний період 11.12.2019-17.09.2020 та 4317,41 грн інфляційних втрат за загальний період листопад 2019 - серпень 2020 року.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують поставку позивачем теплової енергії відповідачу за договором № 050720 від 20.11.2013, а також неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором щодо його оплати в сумі 589 184 грн. 51 коп.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ч.1 ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару теплової енергії, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору поставки позивачем поставлено відповідачу теплову енергію на суму 589 184 грн. 51 коп., що підтверджується актами споживання теплової енергії, актами прийому-передачі теплової енергії.

Вказаний товар був прийнятий Відповідачем, що підтверджується підписом представника отримувача (відповідача) та відбитком печатки Відповідача на відповідних актах без зауважень та заперечень.

При отриманні товару відповідачем не подавалось жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за договором зобов`язань з поставки товару, в тому числі щодо неналежної якості та неналежної комплектності.

Для здійснення оплати за поставлений товар позивачем були сформовані та надані Відповідачу рахунки.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1). Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Оскільки укладений між позивачем та відповідачем договір поставки є оплатним, то обов`язку продавця передати у власність товар відповідає обов`язок покупця оплатити вартість отриманого товару.

Зобов`язання відповідача, щодо оплати за отриманий товар передбачено умовами договору та нормами законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 7.3. Договору Споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням із зазначенням періоду за який він сплачує.

Відповідно до п. 7.4 Договору, остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Враховуючи викладене, з урахуванням вихідних днів, датою початку порушення зобов`язання є:

- за листопад 2019 року - 11.12.2019 (рахунок та Акт вручені 05.12.2019);

- за грудень 2019 року - 28.01.2020 (рахунок та Акт вручені 20.01.2020);

- за січень 2020 року - 18.02.2020 (рахунок та Акт вручені 12.02.2020);

- за лютий 2020 року - 24.03.2020 (рахунок та Акт вручені 16.03.2020);

- за березень 2020 року - 21.04.2020 (рахунок та Акт вручені 15.04.2020);

- за квітень 2020 року -19.05.2020 (рахунок та Акт вручені 13.05.2020);

Таким чином, строк виконання вищенаведених зобов`язань, що випливають на підставі спірного Договору, є таким, що настав

Доказів оплати товару в сумі 589 184 грн. 51 коп. Відповідачем до суду не надано

Доводи Позивача, наведені в обґрунтування позову, належними доказами відповідачем не спростовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його у строк встановлений договором, або законом.

З урахуванням наведеного, господарський суд дійшов підставного висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпровської міської ради 589 184 грн. 51 коп. заборгованості за поставлену теплову енергію є обґрунтованими, доведеними, заснованими на договорі і законі та є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами; до відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Положення статей 216-218 Господарського кодексу України також встановлюють, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Сторонами в п. 8.2 Договору передбачено, що споживач несе відповідальність в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підтвердження понесення інфляційних втрат та в обґрунтування здійснених нарахувань 3% річних і пені у зв`язку із простроченням відповідачем строку оплати зазначених обсягів теплової енергії позивачем надані до матеріалів справи відповідні розрахунки (а.с. 19-29).

За розрахунком позивача, підлягає стягненню пеня за порушення грошового зобов`язання у розмірі 53 390 грн. 11 коп., розрахована за кожним актом окремо.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача суму у розмірі 4 317 грн. 41 коп., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляції, та 3% річних у сумі 10 073 грн. 84 коп.

Відповідач правом на подання суду доказів, які б спростовували позовні вимоги, не скористався, власний контррозрахунок сум, заявлених до стягнення, суду не подав.

На підставі викладеного, враховуючи розрахунок позивача (межі зазначеного ним періоду), дні фактичної сплати відповідачем суми боргу, положення частини п`ятої ст. 254 Цивільного кодексу України, колегія суддів відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши правильність нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені прийшла до висновку, що місцевим господарським судом правомірно задоволені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 53 390 грн. 11 коп., 3% річних у розмірі 10 073 грн. 84 коп. та інфляційні витрати у розмірі 4 317 грн. 41 коп., нараховані у відповідності із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Крім того, колегія суддів констатує, що рішення суду в частині правильності нарахування 3% річних, інфляційних втрат та пені заявником апеляційної скарги не оскаржується.

Колегія суддів не погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що у зв`язку з проведенням судового засідання за відсутності відповідача не дотримано прав останнього, передбачених ст. 42 ГПК України, порушено засади рівності та змагальності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки відповідач з власної ініціативи не скористався правом бути присутнім у судовому засіданні, вчасно повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу господарського суду з відміткою про вручення судової повістки уповноваженому представнику відповідача.

Так, ухвалою господарського суду від 29.09.2020 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі призначено підготовче засідання на 20.10.2020.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вручена Відповідачеві 08.10.2020 (а.с. 74).

Через невиконання Відповідачем вимог Ухвали від 29.09.2020, судом було винесено ухвалу від 20.10.2020, якою відкладено підготовче засідання на 24.11.2020.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала суду від 20.10.2020 вручена Відповідачеві 27.10.2020 (а.с. 81).

У судовому засіданні 24.11.2020 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 08.12.2020. Ухвалою від 24.11.2020 знову було визнано явку повноважних представників обов`язковою.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала від 24.11.2020 направлена Позивачем із супровідним листом Відповідачеві 27.11.2020, про що свідчить:

- супровідний лист "Щодо розгляду судової справи" із проханням забезпечити явку повноважного представника у судове засідання, призначене на 08.12.2020;

- список № 10339 згрупованих відправлень від 27.11.2020;

- опис вкладення до цінного листа, відправленого 27.11.2020;

- фіскальний чек AT «Укрпошта» від 27.11.2020;

- накладна про відправлення № 690 від 27.11.2020;

- витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення № 690, який містить інформацію про отримання адресатом даного відправлення 01.12.2020.

Колегія суддів констатує, що в матеріалах справи відсутні будь-які заяви чи клопотання Відповідача, якими б він повідомляв суд про неможливість забезпечити явку повноважного представника у судове засідання з викладенням причин.

Відсутність таких документів позбавила суд можливості надати оцінку поважності причин неявки представника учасника справи та зумовила дотримання п.1 ст. 202 ГПК України.

В даному випадку, судом дотримано основних засад господарського судочинства, забезпечена рівність учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, забезпечено право на апеляційний перегляд рішення суду. Сторони мали рівну можливість подати письмові заяви по суті справи, зокрема, позовну заяву, відзив на позов, заперечення на відзив, пояснення та клопотання, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу.

В свою чергу, саме Відповідач не забезпечив участі представника (будь-якого, як в порядку самопредставництва, так і представником - зі статусом адвоката). Отже, вказані обставини є суто суб`єктивними, які залежали виключно від волевиявлення Відповідача, тому не можуть бути визнані поважними.

Зважаючи на належне повідомлення Відповідача про час та місце розгляду справи, неявку його представника у судове засідання, беручи до уваги строки розгляду позовної заяви, передбачені ст. 195 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 2 ст. 202 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, господарський суд підставно розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно за відсутності Відповідача.

У зв`язку з чим колегія суддів не погоджується з доводами Відповідача про те, що при винесенні рішення судом його було позбавлено можливості реалізації своїх процесуальних прав, було порушено засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Колегія суддів звертає увагу на відсутність в тексті апеляційної скарги обґрунтування неправильності вирішення справи по суті судом першої інстанції. Скаржник не зазначає, які саме обставини справи не були досліджені судом першої інстанції, яким обставина була надана неналежна оцінка, в чому полягає неправильність та необ`єктивність рішення по суті.

Апеляційна скарга взагалі не наводить норм матеріального права, які на думку Апелянта, могли бути порушені судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020 у справі №904/5252/20 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2020 у справі №904/5252/20 - залишити без змін.

Судові витрати Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 15.02.2021.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна