ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.02.2021 Справа № 914/2950/20

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І. за участю секретаря судового зсідання Зубкович Д.С., розглянув матеріали

за позовом: Комунального підприємства "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради Львівської області, м. Дрогобич, Львівська область,

до відповідача: Комунального підприємства "Вододар" Бориславської міської ради, м. Борислав, Львівська область,

предмет спору: стягнення 824 355,21 грн.,

підстава позову: порушення умов договору про надання послуг з централізованого водовідведення № 5136 від 21.07.2020 року,

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕС

13.11.2020 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області до Комунального підприємства «Вододар» Бориславської міської ради про стягнення 824 355,21 грн.

Ухвалою суду від 18.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 16.12.2020 року.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

Підготовче засідання 16.12.2021 року відкладено у зв`язку з неявкою представників сторін на 13.01.2021 року, 13.01.2021 року відкладено на 10.02.2021 року для забезпечення сторонам можливості мирного врегулювання спору.

01.02.2021 року до суду надійшла заява про затвердження мирової угоди, підписана керівниками сторін.

У судове засідання 10.02.2021 року представники сторін не з`явилися, хоча про дату час судового засідання повідомлені належним чином: представник позивача під розписку в попередньому судовому засіданні, відповідач шляхом надіслання ухвали засобами поштового зв`язку.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведене та надходження до суду спільної заяви сторін про затвердження мирової угоди, суд не вважає неявку представників сторін такою, що перешкоджає розгляду справи з урахуванням заяви про затвердження мирової угоди в даному судовому засіданні.

ВИСНОВКИ СУДУ

Розглянувши подану на затвердження мирову угоду, дослідивши зміст наданої суду мирової угоди, суд зазначає про наявність підстав для її затвердження та закриття провадження у справі у зв`язку з таким.

Як вбачається зі змісту мирової угоди від 26.01.2021 року, відповідач визнає позовні вимоги у сумі 824 355,21 грн. з яких: 810 855,50 грн. основний борг, 7 418,76 грн. пеня, 6 080,95 грн. 3 % річних, а також 3 105,35 грн. - 25 відсотків судового збору і бере на себе зобов`язання сплатити усю суму визнаної ним заборгованості протягом 12 місяців.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Суд зазначає, що заява про затвердження мирової угоди підписане від імені позивача керівником Р.М. Шагалою та від імені відповідача директором Я.І. Лопушанським. Текст мирової угоди також підписаний уповноваженими особами сторін, відомості про керівних осіб яких відповідають даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Враховуючи досягнення сторонами домовленості щодо вирішення спору шляхом укладення мирової угоди, надання сторонам процесуальної можливості вчинення такої дії на будь-якій стадії судового процесу, суд вважає за необхідне затвердити укладену сторонами мирову угоду в редакції, погодженій сторонами. Водночас суд зазначає, що п. 8 мирової угоди містить технічно неправильне формулювання останнього речення, а саме «За умови невиконання цієї Мирової угоди настають наслідки, передбачені п. 6, 7 цієї Мирової угоди. умови невиконання цієї Мирової угоди настають наслідки, передбачені п. 6, 7 цієї Мирової угоди.». Тому суд вважає за необхідне відкоригувати вказаний пункт, вказавши останнє речення даного пункту 8 таким чином: «За умови невиконання цієї Мирової угоди настають наслідки, передбачені п. 6, 7 цієї Мирової угоди.».

Суд звертає увагу, що в мировій угоді сторони заявляють про обізнаність із наслідками укладення мирової угоди.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно зі ст. 193 Господарського процесуального кодексу України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Щодо здійснення розподілу судових витрат, суд зазначає, що ч. 4 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат. Проте, як вбачається із тексту мирової угоди, сторони домовились, що частина сплаченого судового збору у справі № 914/2950/20 покладається на відповідача у розмірі 25 відсотків, що складає 3 105,35 грн. Водночас сторони погодили, що з урахуванням положення ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" наведено перелік обставин, коли для повернення судового збору необхідною є наявність відповідного клопотання особи. Як вказано в узагальненні Верховного Суду «Огляд проблемних питань застосування судами окремих положень ГПК України за результатами проведених нарад, семінарів, круглих столів із місцевими та апеляційними судами» від 01.07.2019 року, системний аналіз положень ч. 1 ст. 130, п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" дає підстави для висновку, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд без клопотання особи у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу із державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в загальному розмірі 12 402,83 грн., що підтверджується платіжними дорученням № 8901 від 29.10.2020 року. Відповідно, 50 % від вказаної суми становить 6 201,42 грн.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги встановлені вище підстави для затвердження мирової угоди між сторонами, суд доходить висновку про повернення позивачу з державного бюджету половини суми сплаченого судового збору - 6 201,42 грн.

Керуючись ст. ст. 130, 177, 185, 192, 193, 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ухвалив:

1. Спільну заяву Комунального підприємства "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради Львівської області та Комунального підприємства "Вододар" Бориславської міської ради від 26.01.2021 року (360/21 від 01.02.2021) задовольнити.

2. Затвердити мирову угоду у справі № 914/2950/20 такого змісту:

«МИРОВА УГОДА

у справі №914/2950/20 за позовом Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради до Комунального підприємства

«Вододар» Бориславської міської ради про стягнення коштів

м. Львів « 26» січня 2021 року

Комунальне підприємство «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 03348910), в особі начальника Шагали Романа Миколайовича, який діє на підставі Статуту, надалі іменується «Позивач», з однієї сторони,

та

Комунальне підприємство «Вододар» (ідентифікаційний код юридичної особи 37650131) в особі директора Лопушанського Ярослава Івановича, який діє на підставі Статуту, надалі іменується «Відповідач», з другої сторони,

надалі по тексту разом Позивач та Відповідач іменуються «Сторони», а кожен окремо - «Сторона», які є учасниками судової справи №914/2950/20, що розглядається Господарським судом Львівської області, керуючись ст. ст. 46, 192, 193 ГПК України, домовились про укладення мирової угоди на зазначених нижче умовах:

1. Сторони підтверджують наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем у розмірі 824 355,21 грн. з яких: 810 855,50 грн. - основний борг, 7 418,76 грн. - пеня, 6 080,95 - 3 % річних, які є предметом розгляду у справі №914/2950/20.

2. Позивач та Відповідач керуючись приписами ч.4 ст. 130 ГПК України дійшли згоди стосовно розподілу судових витрат і погодили, що частина сплаченого судового збору у справі №914/2950/20 покладається на Відповідача у розмірі 25 відсотків, що складає 3 105,35 грн. Водночас з урахуванням положення ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення Позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

3. Таким чином, Відповідач визнає позовні вимоги у сумі 824 355,21 грн. з яких: 810 855,50 грн. - основний борг, 7 418,76 грн. - пеня, 6 080,95 - 3 % річних, а також 3 105,35 грн. - 25 відсотків судового збору, які є предметом розгляду у справі №914/2950/20. Загальна сума боргу, визнана Відповідачем, станом на дату укладення цієї Мирової угоди становить 827 460,56 грн.

4. За цією Мировою угодою, Відповідач бере на себе зобов`язання сплатити усю суму визнаної ним заборгованості протягом 12 місяців.

5. Перший платіж згідно цієї Мирової угоди буде сплачений Відповідачем у розмірі 3 200,26 грн. Дана сума спрямована на погашення частини заборгованості. Зазначена сума сплачується на розрахунковий рахунок Позивача вказаний в тексті цієї Мирової угоди до 29 січня 2021 року. В подальшому щомісячна плата вноситиметься Відповідачем в розмірі 75 000 грн. до 25 числа кожного місяця до повного погашення заборгованості.

6. У разі не сплати або не своєчасної сплати Відповідачем будь якого з платежів згідно умов даної Мирової угоди, Відповідач зобов`язується сплатити одразу всю суму непогашеної заборгованості.

7. Сторони узгодили, що дана Мирова угода має для них силу виконавчого документа. Водночас відповідно до ч. 2 ст. 193 ГПК України, ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, тому у разі не виконання або не належного виконання умов цієї Мирової угоди, вона підлягає виконанню в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження".

8. Позивач заявляє, що з моменту підписання цієї Мирової угоди за умови виконання всіх умов цієї Мирової угоди Відповідачем, він не матиме жодних майнових претензій до Відповідача з приводу заборгованості, яка є предметом розгляду у справі №914/2950/20. За умови невиконання цієї Мирової угоди настають наслідки, передбачені п. 6, 7 цієї Мирової угоди.

9. Сторони однаково розуміють значення і умови цієї Мирової угоди та її правові наслідки, волевиявлення Сторін є вільним і відповідає їх внутрішній волі.

10. Сторони підтверджують, що особи, які підписали від імені Сторін цю Мирову угоду, мають всі необхідні повноваження на її підписання та не мають будь-яких застережень та/або обмежень таких повноважень та/або своєї правоздатності, та/або дієздатності стосовно укладення цієї Мирової угоди.

11. Відповідач і Позивач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

12. Цю Мирову угоду укладено у трьох примірниках - по одному для кожної із Сторін та один примірник для Господарського суду.

13. Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження Господарським судом і діє до повного виконання Сторонами своїх обов`язків за цією Мировою угодою.

14. Позивач та Відповідач заявляють, що правові наслідки укладення Мирової угоди, передбачені ст. 129, 130, 192, 193, 231 ГПК України, їм відомі.

РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН:

Позивач: КП "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради 82103, м. Дрогобич, вул. Федьковича,11 інд. податковий номер 94 Номер свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ 100095298 IBAN UA 78 24059 Тел. 45-12-74, 2-15-37, 2-40-31 Начальник ___підпис/печатка _Р.М.ШагалаВідповідач: КП «Вододар» Бориславської міської ради 82300, Львівська обл., м. Борислав, вул. В.Великого 229а, код СДРПОУ- 37650131 IBAN UA 3726519 Тел. 03248 50575 Директор ___підпис/печатка____ Я.І.Лопушанський

3. Закрити провадження у справі № 914/2950/20.

4. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом.

5. Стягувачем за цією ухвалою є Комунальне підприємство "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради Львівської області (82100, Львівська обл., місто Дрогобич, вул. Федьковича, будинок 11, ідентифікаційний код юридичної особи 03348910).

6. Боржником за цією ухвалою є Комунальне підприємство "Вододар" Бориславської міської ради (82300, Львівська обл., місто Борислав, вул. Володимира Великого, будинок 229А, ідентифікаційний код юридичної особи 37650131).

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

8. Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному розділом ІV Господарського процесуального кодексу України.

9. Ухвала дійсна для пред`явлення до примусового виконання протягом трьох років після закінчення строків, визначених в пунктах 4, 5 мирової угоди.

10. Повернути Комунальному підприємству "Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради Львівської області (82100, Львівська обл., місто Дрогобич, вул. Федьковича, будинок 11, ідентифікаційний код юридичної особи 03348910) з Державного бюджету України 6 201,42 грн. судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням № 8901 від 29.10.2020 року.

Повний текст ухвали складено 15.02.2021 року.

Суддя Р.І. Матвіїв