ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021м. ДніпроСправа № 904/5635/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом позивача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідея-Істейт", м. Київ

позивача - 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Світлояр", м. Дніпро

позивача - 3 Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабіринт - М", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг", м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном

Представники:

від позивача- 1: Піддубна Г.В., ордер АЕ №1039647 від 18.11.2020, адвокат;

від позивача-2: Піддубна Г.В., ордер АЕ № 1039648 від 18.11.2020, адвокат;

від позивача- 3: Піддубна Г.В., ордер АЕ № 1039646 від 18.11.2020, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ідея-Істейт", Товариство з обмеженою відповідальністю "Світлояр" та Товариство з обмеженою відповідальністю Лабіринт - М" звернулися до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просять усунути перешкоди позивачам власникам нерухомого майна у користуванні нерухомим майном будівлі оптово-роздрібного складу - магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Олександра Поля (колишня назва Кірова), 97А, реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно №9472142, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 101, шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 1010820 від 28.02.2019 в частині реєстрації зміни відомостей про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг" за адресою: 49054, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 97А.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на момент внесення змін до реєстру в частині зміни місцезнаходження відповідача, у нього не було жодних господарських або цивільно-правових відносин з позивачами; в оренду або у господарське відання позивачі майно, приміщення, земельну ділянку відповідачу не передавали. Позивачі не надавали дозволу на використання належного їм об`єкта нерухомості у якості нового місцезнаходження відповідача. Жодних доказів на підтвердження законності реєстрації місцезнаходження відповідача за адресою: 49054, Дніпропетровська область, місто Дніпро, Центральний район, проспект Олександра Поля, 97А немає. Відповідач реалізує належні власникам об`єкту нерухомості правомочності без відповідної правової підстави, як договору оренди, користування або інше, що об`єктивно перешкоджає позивачам у здійснені своїх прав на користування належним їм об`єктом нерухомого манна, тому порушене право власності позивачів має бути відновлено шляхом усунення перешкод останнім у користуванні вищевказаним об`єктом нерухомого майна.

Ухвалою господарського суду від 20.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 19.11.2020.

Ухвалою господарського суду від 19.11.2020 підготовче засідання відкладено на 03.12.2020, у зв`язку із неявкою представника відповідача та ненаданням витребуваних судом документів.

03.12.2020 підготовче засідання не відбулось через перебування судді Рудь І.А. на самоізоляції.

Після усунення вказаних обставину ухвалою господарського суду від 10.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання призначено на 14.01.2021.

Ухвалою господарського суду від 14.01.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 02.02.2021.

У призначені судові засідання відповідач явку повноважного представника не забезпечив та не надав витребувані судом документи. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь представника у судових засіданнях.

Відповідач явку повноважного представника у призначені засідання суду не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

На адресу суду повернулися конверти з ухвалами від 20.10.2020, 19.11.2020, 10.12.2020, 14.01.2021, що направлялись на адресу відповідача, з відмітками відділення поштового зв`язку «Повернуто за закінченням строку зберігання».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Господарський суд зазначає, що ухвали суду направлялися відповідачу за адресою, яка значиться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (витяг від 16.10.2020).

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, передбачені наслідки неявки в судове засідання учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справи за відсутності такого учасника.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки за вказаних вище підстав, він вважається повідомленим про час та місце судового розгляду справи належним чином.

Відповідно до ст.165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 02.02.2021 представник позивачів позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачів, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Ідея-Істейт", Товариству з обмеженою відповідальністю "Світлояр" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Лабіринт - М" на праві спільної власності належить нерухоме майно, а саме: будівлі оптово-роздрібного складу - магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 97 А, реєстраційний номер майна 9472142 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що підтверджується наявними в матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 213818864 від 24.06.2020 (а.с. 33), Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 228098511 від 15.10.2020 (а.с. 34-35).

Позивачі у позовній заяві зазначають, що як їм стало відомо з інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за адресою розташування майна, яке належить позивачам на праві спільної власності (49054, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Центральний район, проспект Олександра Поля, 97 А) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лігун Андрієм Івановичем 18.03.2019 вчинено запис про внесення змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг" щодо зміни місцезнаходження.

Як вбачається з витягу з реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Суперфуд" (найменування якого змінене на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг") №1_066_010820_31, для проведення реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", відповідач подав державному реєстратору приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Лігун Андрія Івановича, наступні документи:

- реєстраційну картку на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи (а.с.75-78);

- рішення про внесення змін до установчих документів (а.с.73);

- нову редакцію установчих документів (а.с. 79-92);

- дублікати квитанція про сплату адміністративного збору (а.с. 71,72).

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 28.02.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лігун Андрієм Івановичем проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, зокрема щодо зміни місцезнаходження відповідача - 49054, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Центральний район, проспект Олександра Поля, 97 А, про що приватним нотаріусом внесено відповідний запис № 1010820 (а.с. 45-47, 96-99).

Позивачі, як власники нерухомого майна за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, Центральний район, проспект Олександра Поля, 97 А, зазначають, що не надавали згоди та не укладали жодних правочинів з відповідачем, які б могли бути підставою для реєстрації місцезнаходження відповідача за вказаною адресою.

З метою досудового врегулювання спору позивачі зверталися до відповідача та до його засновника ОСОБА_1 з листами про припинення порушення права власності, в яких вимагали внести зміни до установчих документів щодо місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг" та внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 52-65).

Оскільки відповідач добровільно не виконав вимоги позивачів щодо зміни свого місцезнаходження, останні звернулись до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні належним їм на праві спільної власності майном, шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 1010820 від 28.02.2019 в частині реєстрації зміни відомостей про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг" за адресою: 49054, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 97А.

Предметом доказування по справі є обставини здійснення відповідачем перешкод у користуванні майном, що належить позивачам, та встановлення наявності правових підстав для скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 1010820 від 28.02.2019 в частині реєстрації зміни відомостей про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг" за адресою: 49054, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 97А.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивачів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

За нормами ст. 133 Господарського процесуального кодексу України основу правового режиму майна суб`єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Господарська діяльність може здійснюватися також на основі інших речових прав (права володіння, права користування тощо), передбачених Цивільним кодексом України. Майно суб`єктів господарювання може бути закріплено на іншому праві відповідно до умов договору з власником майна. Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб`єктів господарювання.

Як встановлено судом, право власності позивачів на нерухоме майно, а саме: будівлі оптово-роздрібного складу - магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 97 А, підтверджено належними доказами (а.с. 33, 34-35).

За змістом ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно зі ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Частиною 1 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.

У відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, документів, що подаються заявником для державної реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає:

1) заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника);

2) прийом документів за описом - у разі подання документів у паперовій формі;

3) виготовлення копій документів в електронній формі - у разі подання документів у паперовій формі;

4) внесення копій документів в електронній формі до Єдиного державного реєстру;

5) перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду документів;

6) перевірку документів на наявність підстав для відмови в державній реєстрації;

7) прийняття рішення про проведення реєстраційної дії - для громадських формувань, символіки та засвідчення факту наявності всеукраїнського статусу громадського об`єднання;

8) проведення реєстраційної дії (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови в державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;

9) формування та оприлюднення на порталі електронних сервісів виписки, результатів надання адміністративних послуг у сфері державної реєстрації та установчих документів;

10) видача за бажанням заявника виписки з Єдиного державного реєстру у паперовій формі за результатами проведеної реєстраційної дії (у разі подання заяви про державну реєстрацію у паперовій формі). Виписка з Єдиного державного реєстру у паперовій формі надається з проставленням підпису та печатки державного реєстратора.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,

28.02.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лігун Андрієм Івановичем проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, зокрема щодо зміни місцезнаходження відповідача - 49054, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Центральний район, проспект Олександра Поля, 97 А, про що приватним нотаріусом внесено відповідний запис № 1010820 (а.с. 45-47, 96-99).

При цьому, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано суду докази здійснення господарської діяльності за зареєстрованою адресою місцезнаходження останнього. В той же час позивачі стверджують, що не передавали належне їм майно чи земельну ділянку у користування відповідача.

Разом з тим, матеріали справи не містять докази на підтвердження знаходження за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпро, Центральний район, проспект Олександра Поля, 97 А майна, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг", а також докази, які свідчили про те, що між позивачами та відповідачем укладались угоди, які б надавали відповідачу право користуватись нерухомим майном за вказаною адресою, та угоди, які б могли бути підставою для реєстрації місцезнаходження відповідача за вказаною адресою.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів, зокрема, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яким вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено зміст права власності, частиною першої якої передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України за власником закріплено право, у разі наявності в нього достатніх підстав припускати можливість порушення свого права власності іншою особою, звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Отже, цивільне законодавство визначає усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном як спосіб захисту речових прав, який може бути реалізований шляхом подання негаторного позову.

За загальним правилом, позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Якщо ж на час подання позову порушення припинилися, то й відпадає підстава для пред`явлення негаторного позову. Власник має право у даному випадку вимагати лише відшкодування збитків або застосувати інший спосіб захисту свого права.

Характерною ознакою такого позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Другою умовою застосування негаторного позову має бути відсутність між позивачем і відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Суду не надано будь-яких доказів на підтвердження наявності законних підстав для реєстрації місцезнаходження відповідача за адресою, за якою розташований належний позивачам об`єкт нерухомого майна.

Фактично, відповідач реалізовує належні власнику такого майна правомочності, без відповідної правової підстави, зокрема договору оренди, що об`єктивно перешкоджає у здійсненні позивачами своїх прав. Відповідно, є підстави для задоволення позовних вимог саме на підставі ст. 391 Цивільного кодексу України.

З урахуванням вказаних вище приписів законодавства, суд доходить до висновку, що реєстрація відповідачем свого місцезнаходження за місцезнаходженням майна позивачів є порушенням права власності позивачів на об`єкт нерухомості, що розміщений за спірною адресою.

Тому, на думку суду, обраний позивачем спосіб захисту своїх прав у вигляді усунення перешкод позивачам у користуванні нерухомим майном шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині реєстрації зміни відомостей про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг" за адресою: 49054, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Олександра Поля, 97 А, є ефективним.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За нормами ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В силу приписів ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Усунути перешкоди власникам нерухомого майна Товариству з обмеженою відповідальністю "Ідея-Істейт" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "Світлояр" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "Лабіринт-М" () у користуванні нерухомим майном будівлі оптово-роздрібного складу - магазину непродовольчих товарів, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Олександра Поля (колишня назва Кірова), 97А, реєстраційний номер майна у Реєстрі прав власності на нерухоме майно №9472142, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 101, шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за № 1010820 від 28.02.2019 в частині реєстрації зміни відомостей про місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг" () за адресою: 49054, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, 97А.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг" (49054, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 97А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідея-Істейт" (01103, м. Київ, вул. Михайла Драгомірова, буд.3, кв. 145, ) 2 102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві грн.. 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг" (49054, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 97А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світлояр" (49017, м. Дніпро, вул. Кутузова, буд.8, кв. 17, ) 2 102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві грн.. 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Консалтинг" (49054, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, 97А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабіринт-М" (02121, м. Київ, вул. Декабристів, буд. 12/37, літера А, секція 3, ) 2 102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві грн.. 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 11.02.2021

Суддя І.А. Рудь