ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4056/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство", м. Мерефа
до Фізичної особи-підприємця Дубовика Олексія Юрійовича, м. Люботин
про стягнення коштів в розмірі 16924,11 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство "Жовтневе лісове господарство", м. Мерефа, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Дубовика Олексія Юрійовича, м. Люботин, про стягнення заборгованості за договором поставки № ЛС-106/2 від 27.06.2019, в розмірі 16924,11 грн. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 21.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/4056/20. Розгляд справи № 922/4056/20 здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд господарським судом Харківської області даної справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про отримання 09.01.2021 відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі № 922/4056/20. Натомість, у строки визначені ухвалою суду від 21.12.2020, не скористався своїм правом, передбаченим ст. 178 ГПК України, та не надав до суду відзив на позов, в порядку ст. 165 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини.

27 червня 2019 року між Державним підприємством «Жовтневе лісове господарство» (позивач, постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Дубовик Олексієм Юрієвичем (відповідач, покупець) укладений договір поставки № ЛС-106/2 (договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується передати у власність покупця лісопродукцію (лісоматеріали круглі. Порода - сосна), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію.

Згідно п. п. 3.1., 3.3 договору, прийом - передача продукції здійснюється на умовах франко верхній склад постачальника, у відповідності з товарно-транспортними накладними з підписом уповноваженої особи постачальника. Датою передачі продукції постачальником та прийому її покупцем, тобто датою поставки, вважається дата оформлення товарно-транспортної накладної.

Згідно з п. 4.1. договору, платіж (передоплата 100% вартості продукції) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий постачальника за кожну партію продукції, згідно виставленого рахунку-фактури, протягом 3-х календарних днів, з дати пред`явлення рахунку до сплати.

На виконання умов вказаного договору, позивач в період з 03.07.2019 по 05.07.2019 поставив відповідачу товар - лісоматеріали круглі, породи сосна на загальну суму 26924,11 грн.

Поставка продукції позивачем по справі підтверджується наступними товарно- транспортними накладними :

- ТТН серії ХРБ № 031039 від 03.07.2019, згідно якої відповідач отримав лісоматеріал на суму 11779,09 грн.

- ТТН серії ХРБ № 031052 від 05.07.2019, згідно якої відповідач отримав лісоматеріал на суму 8914,33 грн.

- ТТН серії ХРБ № 031053 від 05.07.2019, згідно якої відповідач отримав лісоматеріал на суму 6230,69 грн.

Проте, в порушення умов укладеного між сторонами даного спору договору, покупець в повному обсязі не сплатив кошти за отриману деревину. Всього відповідачем на виконання умов договору поставки № ЛС -106/2 від 27.06.2020 було сплачено грошові кошти в сумі 10000,00 грн. та не сплаченою за отриману лісопродукцію, залишилась сума 16924,11 грн., що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами ч. 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства; сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Ч. 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Так, відповідно до наданих до матеріалів справи товарно-транспортних накладних: ТТН серії ХРБ № 031039 від 03.07.2019, ТТН серії ХРБ № 031052 від 05.07.2019, ТТН серії ХРБ № 031053 від 05.07.2019, відповідач в період з 03.07.2019 по 05.07.2019 отримав від позивача товар - лісоматеріали круглі, породи сосна, на загальну суму 26924,11 грн. Проте, всупереч вимогам договору поставки від 27.06.2019, свої зобов`язання щодо своєчасної оплати за отриманий товар виконав не в повному обсязі. Так, відповідач розрахувався за поставлений товар в сумі 10000,00 грн. та не надав суду доказів на підтвердження оплати суми боргу в розмірі 16924,11 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати товару за договором поставки від 27.06.2019.

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати суму боргу за договором поставки від 27.06.2019 в сумі 16924,11 грн., суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 16924,11 грн. заборгованості за договором поставки належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи, не спростованою відповідачем, а тому такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 165, 178, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Дубовика Олексія Юрійовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Жовтневе лісове господарство" (62472, Харківська обл., Харківський район, м. Мерефа, вул. Лесі Українки, 63, ) заборгованість за договором поставки ЛС-106/2 від 27.06.2019 в розмірі 16924,11 грн., судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Позивач - Державне підприємство "Жовтневе лісове господарство" (62472, Харківська обл., Харківський район, м. Мерефа, вул. Лесі Українки, 63, );

Відповідач - Фізична особа-підприємець Дубовик Олексій Юрійович ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено 17.02.2021.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/4056/20