ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р. Справа№ 925/243/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Станіка С.Р.

Тищенко О.В.

секретар судового засідання Макуха О.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою

відповідальністю «Імпекстранс груп»

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 04.08.2020

у справі № 925/243/20 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Петриченка Миколи Павловича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпекстранс груп»

про стягнення 93 955, 08 грн.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Петриченко Микола Павлович (далі - ФОП Петриченко М.П., позивач) звернувся до Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпекстранс груп» (далі - ТОВ «Імпекстранс груп», відповідач) про стягнення 93 955, 08 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором про замовлення послуги експедирування вантажів № 72 від 28.08.2019 в частині оплати наданих позивачем транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу, відтак просив стягнути з відповідача на користь позивача 82 774, 00 грн. боргу, 9 693, 18 грн. пені., 992,00 грн. 3% річних та 495,90 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.08.2020 у справі № 925/243/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпекстранс груп» на користь Фізичної особи-підприємця Петриченка Миколи Павловича 82 774,00 грн. основного боргу, 992,00 грн. 3% річних, 495,90 грн. інфляційних втрат, 2 102, 00 грн. судових витрат. У задоволенні решти позову в частині вимог про стягненні 9 693,18 грн. пені відмовлено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, ТОВ «Імпекстранс груп» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову про стягнення 82 774,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апелянта зводяться до того, що за умовами Договору сторони погодили здійснення розрахунків виключно коштами замовника та виключно після їх отримання відповідачем. Однак, як стверджував апелянт, замовник до цього часу не розрахувався з відповідачем, що свідчить про відсутність підстав для оплати перевезення. Крім цього, апелянт наполягав на ненаданні позивачем ліцензії на право здійснення міжнародних перевезень, що не було враховано судом першої інстанції.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому стверджував про безпідставність та необґрунтованість апеляційних вимог, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін. Зокрема, зазначив, що відповідач не мав та немає до позивача жодних претензій щодо кількості, якості та строків наданих послуг, комплектності доставленого вантажу, проходження митного контролю оформлення вантажу, будь-яких претензій щодо відсутності реквізитів на документах або їх неподання у передбаченому договором порядку відповідачем також не заявлено. Відтак позивач наполягав, що протягом 14 днів (розраховуючи з зазначеного у Заявках строку та беручи до уваги відлік часу складання Актів наданих послуг та надання відповідачу всіх документів щодо вантажу та оплати наданих послуг) відповідач мав обов`язок сплатити грошові кошти та виконати таким чином свій обов`язок щодо оплати отриманих послуг. Крім цього, позивач звертав увагу, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що замовником прострочено оплату отриманих послуг, а також що більше ніж за рік ним вчинялись належані дії щодо стягнення грошових коштів із замовника. За твердженнями позивача, за відсутності у нього ліцензії на здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом, відповідач допускав логічну помилку, оскільки існуюче в Договорі визначення відповідача та позивача є визначенням експедиторів, а не транспортних перевізників. При цьому, проставляючи на заявках необхідні дані, сторони погодились, що перевізниками виступають ФОП Улашин О.П. та ТОВ «Рівнетранссервіс».

В судове засідання апеляційної інстанції 09.02.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача (апелянта) не з`явився не зважаючи на його належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення йому ухвали суду про призначення справи до розгляду, яку за наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручень поштових відправлень отримано уповноваженим представником відповідача 04.01.2021 та 05.01.2021.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судове засідання апеляційної інстанції 09.02.2021 представник відповідача (апелянта), явка якого в судове засідання обов`язковою не визнавалась, не з`явився не зважаючи на його належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надіслав, апеляційний суд вважав за можливе розглядати справу за відсутності цього учасника за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в даному судовому засіданні надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції вимог процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 28.08.2019 між ФОП Петриченко М.П. (позивач, експедитор-2 за договором) та ТОВ «Імпекстранс груп» (відповідач, експедитор-1 за договором) укладено Договір № 72 про замовлення послуги експедирування вантажів (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого експедитор-2 зобов`язався організувати доставлення або прийняти і доставити погоджений із експедитором-1 вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій особі, а експедитор-1 зобов`язався сплатити за експедирування/перевезення вантажу погоджену плату.

Відповідно до п. 1.2 Договору вартість перевезення, порядок розрахунків, форма оплати та інші істотні умови погоджуються сторонами і вказуються в Заявці на перевезення вантажу (Додаток № 1 до Договору, далі-Заявка).

За змістом п.п. 1.3, 1.4 Договору експедитор-2 виступає/діє від свого імені, а експедитор-1 виступає/діє від свого імені, але в інтересах, за завданням/дорученням та за рахунок первісного замовника транспортно-експедиторської послуги (замовник). Експедитор-2 має право доставити вантаж до пункту призначення власними силами /засобами або залучити на договірній основі до процесу перевезення окремого (фактичного) перевізника, який повинен бути резидентом України (якщо інше не зазначено у заявці).

Факт організації /виконання кожного автомобільного перевезення згідно п. 1.5 Договору підтверджується шляхом підписання сторонами відповідних актів виконаних робіт (надання послуг) (далі-Акт).

Відповідно до піп.1.7.1 Договору Заявка є невід`ємною (обов`язковою) та пріоритетною частиною Договору, а сканована (фото) копія підписаної Заявки, переданої за допомогою засобів електронного зв`язку має юридичне та/або доказове значення і силу оригінального (паперового) примірника Заявки.

Положеннями підп.2.1.1.-2.1.4 Договору сторони погодили, що експедитор-1 зобов`язаний: своєчасно передавати експедитору-2 Заявки; інформувати експедитора-2 про зміни в умовах перевезення вантажу; на погоджених умовах, за рахунок замовника та його коштами оплатити послуги експедитора-2; за рахунок замовника та його коштами компенсувати експедитору-2 усі погоджені, документально підтверджені додаткові витрати експедитора-2, які обумовлені Договором/Заявкою.

За умовами п.п. 2.2.1, 2.2.9 Договору експедитор-2 зобов`язаний: при досягненні згоди надати експедитору-1 підписану та підтверджену своїм штампом/печаткою Заявку (із зазначенням перевізника, ПІП водія та актуального способу зв`язку із ним, реєстраційного номера (-ів) транспортного засобу); перевірити наявність у перевізника відповідного страхування вантажу на умовах СМR - страхування (при міжнародних автомобільних перевезеннях).

Одночасно положеннями п. 3.1 Договору сторони погодили, що ціни є договірними, встановленими в національній валюті України - гривні. Загальна сума Договору становить сума усіх цін фрахтів/заявок (ставок за перевезення) за підтвердженими Заявками, які було виконано протягом строку дії Договору.

У відповідності до п. 3.2 Договору ціна фрахту/заявки (ставка за перевезення) і строк її оплати узгоджуються сторонами та зазначаються в Заявках. Якщо ціну фрахту (ставку за перевезення) визначено в іноземній валюті, то остаточні розрахунки між сторонами здійснюються в гривні за офіційним курсом НБУ на день розвантаження (якщо інше не вказано в заявці), а у випадку, коли сторони визначили розмір неустойки/компенсації в іноземній валюті, то її сплата здійснюється також у гривні за офіційним курсом НБУ на день порушення/події (якщо інше не вказано в заявці).

За змістом п. 3.3 Договору у ціну фрахту/заявки (ставки за перевезення), яка вказана у підтвердженій Заявці експедитором-2 враховані усі витрати, пов`язані із здійсненням перевезення (на персонал (виконавців), на паливно-мастильні матеріали, на декларації/дозволи/збори/мита тощо); в подальшому вона не переглядається, додаткові платежі експедитором-1 не сплачуються.

Розрахунки за Договором згідно п. 3.5 здійснюються у безготівковій формі протягом п`яти банківських днів після підписання сторонами Акту (якщо інше не передбачено у Заявці). Надання неповного комплекту документів для здійснення оплати та/або наявність помилок у їх оформленні прирівнюються до їх неподання.

Відповідно до п. 5.4 Договору експедитор-1 розраховується з експедитором-2 виключно коштами замовника та виключно після їх отримання експедитором-1.

Договір згідно п. 5.5 набирає чинності з моменту підписання і діє протягом року. Якщо жодна із сторін за тридцять днів до закінчення строку дії Договору письмово не попередить іншу сторону про його припинення на майбутнє, Договір зберігає свою чинність для сторін кожного разу ще на один рік (є пролонгованим). Кількість пролонгацій сторонами не обмежується.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Договором на підставі ст. 626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства на підставі ст. 628 ЦК України.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

За договором транспортного експедирування (ст. 316 ГК України) одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Плата за договором транспортного експедирування здійснюється за цінами, що визначаються відповідно до глави 21 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 908 ЦК України визначено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства (ст. 307 ГК України).

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач подав заявку № 201-2 від 28.08.2019 на перевезення вантажу міжнародного сполучення (Додаток № 1 до Договору), відповідно до якої експедитор-2 (позивач), перевізник - ТзОВ «Рівнетранссервіс», маршрут руху - Італія-Україна; дата і час завантаження: 30.08.2019, 09:00; назва вантажу: пластикові деталі із поліпропілену в картонних коробках; адреса завантаження: 51036 LARCIANO (PT), Італія, Via Biccimurri 614/616; відповідальна особа за завантаження: Борисенко Марина +380(67)6304544; об`єм, вага вантажу: 5.2т. 25 куб. 8 піддонів розміром 1.2*1.00*2.20м; спосіб завантаження: 1.- бокова; адреса митного контролю: вільне; погранперехід: Захонь/Чоп; адреса митного очищення: м. Івано-Франківськ, вул. Польова, 6; адреса розвантаження - Івано-Франківська обл., м. Тлумач, вул. Винниченка, 68б; відповідальна особа за розвантаження - Борисенко Марина +380(67) 6304544; термін доставки вантажу 09.09.2019; ставка за перевезення - 40 509,00 грн.; умови оплати: безготівковий розрахунок, протягом 14 банківських днів при отриманні оригіналів документів (заявка - 2шт., рахунок, акт - 2 шт., CMR - 2шт.- оригінали, договір - 2 шт., реєстраційні документи, завірені мокрою печаткою (копія вірна), та за умови відсутності помилок у їх оформленні; ПІП водія, марка та номер авто: ОСОБА_1 , MAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; додаткові умови: 1. - Факт підписання цієї заявки сторонами одночасно свідчить про те, що експедитор-2 гарантує що у перевізника наявні/чинні усі дозволи, ліцензії, погодження тощо, які дають право здійснення перевезення вантажу за обумовленим маршрутом та/або він (його транспортний засіб) не перебуває під дією заборон/санкцій тощо будь-яких уповноважених органів та будь-якої країни до/по території якої буде пролягати маршрут. Порушення експедитором-2 вимог цієї умови є достатньою підставою для розірвання заявки експедитором-1 у односторонньому порядку без сплати експедитору-2 будь-якої компенсації. Якщо експедитором-2 буде допущено прострочення доставлення вантажу, з цих причин, то експедитор-2 сплачує на користь експедитора -1 штраф у розмірі 200 доларів США (еквівалент) за кожну розпочату добу такого прострочення. Експедитор-2 зобов`язаний у погоджений строк (термін0 прийняти та доставити довірений йому вантаж до пункту призначення, а також видати вантаж особі, яка має право на його одержання (зазначена як така у CMR, або іншому погодженому товарно-транспортному документі). 2. - В складі консолідованого вантажу. 3.- Сторонами погоджено, що експедитор-2 особисто або за допомогою перевізника повинен/зобов`язаний: здійснити митне оформлення (замитнення) вантажу євро 1 та ЕХ в країні завантаження (відповідно до інструкцій), власними силами і за свій рахунок. Витрати на митне оформлення вантажу експедитором-1 не компенсуються.

З міжнародної товарно-транспортної накладної № 029648, складеної 30.08.2019, вбачається, що вантаж завантажено відправником - Neri Geom. Alessandro & C.s.a.s., Via Biccimurri 614/616 - 51036 LARCIANO (PT), одержувач - ТОВ «МайГал», перевізник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнетранссервіс», місце розвантаження вантажу -- 78000, м. Тлумач, Україна; шляховий лист - 15412 від 23.08.20019, прізвище водіїв - ОСОБА_2 ; вантаж одержано 05.09.2019, що підтверджується підписом у графі «вантаж одержано». 04.09.2019 пройдено митний контроль Закарпатської митниці ДФС і доставлено вантаж вантажоодержувачу.

05.09.2019 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату № 193 на суму 40 509, 00 грн. на підставі Договору та Заявки № 201-2 від 28.08.2019 а/м держ. № НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за надані транспортно-експедиційні послуги з міжнародного перевезення вантажу за маршрутом LARCIANO (Італія), Івано-Франківська обл., м. Тлумач (Україна).

05.09.2019 сторонами складено та підписано Акт надання послуг № 223 про надання позивачем відповідачу послуг з транспортно-експедиційні послуги з міжнародного перевезення вантажу за маршрутом LARCIANO (Італія), Івано-Франківська обл., м. Тлумач (Україна) на суму 40 509, 00 грн.

Крім цього, матеріалами справи встановлено, відповідач подав Заявку № 243-2 від 17.09.2019 на перевезення вантажу міжнародного сполучення (Додаток № 1 до Договору, а.с. 21), відповідно до якої: експедитор-2 (позивач), перевізник - ФОП Улашин О.П., маршрут руху - Італія-Україна; дата і час завантаження: 19.09.2019, 09:00; назва вантажу: пластикові деталі із поліпропілену в картонних коробках; адреса завантаження: Mileva s.r/l Via 8 Marzo,18/20-4619 Viadana (MN); відповідальна особа за завантаження: Борисенко Марина +380(67)6304544; об`єм, вага вантажу: 6.4т. 38 куб. 12 палет, 6 палет розміром 1115*115*205 та 6 палет розміром 100*125*220; спосіб завантаження: 1.- бокова, 2.- задня; адреса митного оформлення: уточнюється; погранперехід: Захонь/Чоп; адреса митного очищення: м. Івано-Франківськ, вул. Польова, 6; адреса розвантаження - Івано-Франківська обл., м. Тлумач, вул. Винниченка, 68б; відповідальна особа за розвантаження - Борисенко Марина +380(67) 6304544; термін доставки вантаж 26.09.2019; ставка за перевезення - 42 265, 00 грн.; умови оплати: безготівковий розрахунок, протягом 14 банківських днів при отриманні оригіналів документів (заявка - 2шт., рахунок, акт - 2 шт., CMR - 2шт.- оригінали, договір - 2 шт., реєстраційні документи, завірені мокрою печаткою (копія вірна), та за умови відсутності помилок у їх оформленні; ПІП водія, марка та номер авто: ОСОБА_3 , НОМЕР_3 , VOLVO НОМЕР_4 / НОМЕР_5 ; додаткові умови: 1. - Факт підписання цієї заявки сторонами одночасно свідчить про те, що експедитор-2 гарантує що у перевізника наявні/чинні усі дозволи, ліцензії, погодження тощо, які дають право здійснення перевезення вантажу за обумовленим маршрутом та/або він (його транспортний засіб) не перебуває під дією заборон/санкцій тощо будь-яких уповноважених органів та будь-якої країни до/по території якої буде пролягати маршрут. Порушення експедитором-2 вимог цієї умови є достатньою підставою для розірвання заявки експедитором-1 у односторонньому порядку без сплати експедитору-2 будь-якої компенсації. Якщо експедитором-2 буде допущено прострочення доставлення вантажу, з цих причин, то експедитор-2 сплачує на користь експедитора -1 штраф у розмірі 200 доларів США (еквівалент) за кожну розпочату добу такого прострочення. Експедитор-2 зобов`язаний у погоджений строк (термін0 прийняти та доставити довірений йому вантаж до пункту призначення, а також видати вантаж особі, яка має право на його одержання (зазначена як така у CMR, або іншому погодженому товарно-транспортному документі). 2. - В складі консолідованого вантажу. 3. - Сторонами погоджено, що експедитор-2 особисто або за допомогою перевізника повинен/зобов`язаний: здійснити митне оформлення (замитнення) вантажу євро 1 та ЕХ в країні завантаження (відповідно до інструкцій), власними силами і за свій рахунок. Витрати на митне оформлення вантажу експедитором-1 не компенсуються.

З міжнародної товарно-транспортної накладної, складеної 19.09.2019, вбачається, що вантаж завантажено відправником - MILEVA s.r.l., Via Gerbolina, 36 46019 VIADANA (MN), одержувач - ТОВ «МайГал», перевізник - ФОП Улашин О.П., місце розвантаження вантажу -- 78000, м. Івано-Франківськ, Україна; вантаж одержано 27.09.2019, що підтверджується підписом у графі «вантаж одержано». 26.09.2019 пройдено митний контроль Закарпатської митниці ДФС і доставлено вантаж вантажоодержувачу.

27.09.2019 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №234 на суму 42 265,00 грн. на підставі Договору та Заявки №243-2 від 17.09.2019 а/м держ. № НОМЕР_4 / НОМЕР_5 за надані транспортно-експедиційні послуги з міжнародного перевезення вантажу за маршрутом VIADANA (Італія), м. Тлумач, Івано-Франківська обл. (Україна).

27.09.2019 сторонами складено та підписано Акт № 262 про надання позивачем відповідачу транспортно-експедиційних послуг з міжнародного перевезення вантажу за маршрутом VIADANA (Італія), м. Тлумач, Івано-Франківська обл. (Україна) на суму 42 265 грн.

З огляду на наведене, на виконання умов Договору позивачем надано транспортно-експедиційні послуги з міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом за Заявками відповідача № 201-2 від 28.08.2019, № 143-2 від 17.09.2019, про що свідчать оформлені міжнародні товарно-транспортні накладні № 029648 від 30.08.2019, від 19.09.2019, а також Акти надання послуг № 223 від 05.09.2019, № 262 від 27.09.2019.

Крім цього, на оплату транспортно-експедиційних послуг позивачем виставлено рахунки № 193 від 05.09.2019 на суму 40 509,00 грн., № 234 від 27.09.2019 на суму 42 265,00 грн., які погоджені відповідачем у Актах надання послуг № 223 від 05.09.2019, № 262 від 27.09.2019, однак останній не оплатив надані позивачем транспортно-експедиційні послуги з міжнародного автоперевезення вантажу.

28.01.2020 року позивач направив на адресу відповідача претензію за вих. № 28/01-1 з вимогою про сплату до 10.02.2020 заборгованості за Договором в загальному розмірі 89 091,89 грн., з яких 82 774,00 грн. сума боргу та 6 317,89 грн. пеня за несвоєчасну оплату.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Твердження відповідача (апелянта) про ненастання у нього обов`язку на здійснення розрахунку за надані позивачем послуги в зв`язку з неотриманням коштів від замовника, не заслуговують на увагу як безпідставні, адже відповідачем не надано жодних доказів, що замовником прострочено оплату отриманих послуг, а також що більше ніж за рік ним вчинялись належні дії щодо стягнення грошових коштів із замовника.

Посилання відповідача (апелянта) на ненадання позивачем ліцензії на здійснення міжнародних перевезень вантажів автомобільним транспортом, також не заслуговують на увагу, адже за умовами укладеного між сторонами Договору і позивач, і відповідач витупають експедиторами, а не транспортними перевізниками. Проставляючи на Заявках необхідні дані, сторони погодились з тим, що перевізниками за ними виступають ФОП Улашин О.П. та ТОВ «Рівнетранссервіс», а не позивач.

Таким чином, Договір укладений сторонами з дотриманням вимог чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, ними виконувався, однак відповідач у встановлені Заявками № 201-2 від 28.08.2019, № 143-2 від 17.09.2019 згідно Договору строки свого обов`язку з оплати отриманих від позивача послуг не виконав, відтак апеляційний суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 82 774, 00 грн. заборгованості за Договором, які доведені позивачем належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, в зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих послуг позивачем нараховано та заявлено до стягнення за Заявкою № 201-2 від 28.08.2019 за період прострочення з 20.09.2019 по 24.02.2020 5 155, 19 грн. пені, 523,00 грн. 3% річних, 242,00 грн.; за Заявкою № 243-2 від 17.09.2019 за період прострочення з 12.10.2019 по 24.02.2020 4 537,99 грн. пені, 469,00 грн. 3% річних та 253,21 грн. інфляційних втрат.

Учасники господарських відносин в силу положень ст. 216 ГК України несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (п. 1 ст. 218 ГК України).

Порушенням зобов`язання на підставі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.1-3 ст. 549 ЦК України ).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються на підставі ч. 6 ст. 231 ГК України у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

За змістом ч. 2 ст. 343 ГК України та ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Як встановлено матеріалами справи, Договір, на який посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, між сторонами укладено в письмовій формі, на розсуд сторін в ньому погоджено всі умови його виконання та відповідальності за його невиконання. Проте, Договором умови застосування заходу забезпечення виконання зобов`язання щодо повноти і своєчасності проведення розрахунків за послуги неустойкою у виді пені не передбачено, розмір та умови її нарахування за це порушення не погоджено.

Положеннями ст. 549 ЦК України, ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», на які, зокрема, посилався позивач в обґрунтування своїх вимог щодо стягнення, визначено поняття неустойки, її розміри за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, підстави ж застосування неустойки (штрафу, пені) обумовлюються сторонами у договорі (правочині) з обов`язковим дотриманням його письмової форми. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише у разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Отже, враховуючи те, що між сторонами відсутній правочин, яким було б передбачено застосування заходу забезпечення виконання зобов`язання неустойкою у вигляді пені, погоджено розмір та умови її нарахування, вчинений у письмовій формі та відсутня пряма вказівка закону щодо такого виду забезпечення виконання зобов`язання, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 9 693, 18 грн. пені як безпідставні та необґрунтовані не підлягають задоволенню.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний суд дійшов висновку, що такі нарахування позивачем виконано арифметично правильно й відповідно до чинного законодавства, відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню за період прострочення з 20.09.2019 по 24.02.2020 523,00 грн. 3% річних та 242,00 грн. інфляційних втрат та за період з 12.10.2019 по 24.02.2020 469,00 грн. 3% річних та 253,21 грн. інфляційних втрат.

Доводи апелянта з приводу неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення вимог процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення, а також з приводу невідповідності висновків місцевого суду обставинам справи, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За приписами ч.ч. 1, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

За рішенням від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Імпекстранс груп» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Черкаської області від 04.08.2020 у справі № 925/243/20 - без змін.

Матеріали справи №925/243/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.02.2021

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.Р. Станік

О.В. Тищенко