ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1165/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Бєляновського В.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання Арустамян К.А.

представники сторін не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «МАЯК-ПІВДЕНЬ»

на рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 (суддя суду першої інстанції Лічман Л.В., дата і місце постановлення рішення: 26.10.2020 (повний текст складено 04.11.2020), м. Одеса, просп. Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області)

по справі № 916/1165/20

за позовною заявою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальність «МАЯК-ПІВДЕНЬ»

про стягнення 1 264 283,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв звернувся в Господарський суд Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК-ПІВДЕНЬ» про стягнення заборгованості у розмірі 1225565,51 грн, з яких 1171363,87 грн основного боргу, 47896,64 грн пені, 6305,00 грн 3% річних, вказуючи на невиконання відповідачем умов договору про відшкодування вартості електропостачання (КЕКВ 2273), спожитого в процесі надання послуг з харчування, від 14.03.2019 р. № 299 в частині компенсації вартості активної електричної енергії, спожитої за період з листопада 2019 р. по лютий 2020 р. включно.

КЕВ м. Миколаїв в підготовчому провадженні подав до суду першої інстанції письмову заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просило стягнути з ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» 1768124,85 грн основного боргу у вигляді відшкодування вартості активної електричної енергії, спожитої в період з листопада 2019 по квітень 2020, а також 105053,03 грн. пені (в тексті заяви про уточнення арифметично невірно зазначено, що загальний розмір пені складає 98653,03 грн.) та 13848,00 грн. 3% річних, нарахованих на цей борг станом на 12.06.2020. Вказану заяву господарським судом першої інстанції частково прийнято до розгляду в підготовчому засіданні 07.07.2020, оскільки стягнення боргу за періоди з березня по квітень 2020, пені та 3% річних, нарахованих на борг за березень та квітень 2020, є новими вимогами майнового характеру, а не збільшенням ціни поданого позову, під яким слід розуміти зміну кількісних показників раніше заявлених вимог. Таким чином, з урахуванням часткового прийняття до розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог, судом першої інстанції розглянуто позов про стягнення 1264282,53 грн., з яких 1171363,87 грн. основного боргу, 80596,66 грн. пені та 12322,00 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК-ПІВДЕНЬ» (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Лазурна, буд. 5, кв. 11, код 40677881) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв (54056, м. Миколаїв, просп. Миру, буд. 62-А, код 08029523, р/р UA0000339 в ДКСУ в м. Київ, МФО 820/один мільйон сто сімдесят одну тисячу триста шістдесят три/грн 87 коп. основного боргу, 74474/сімдесят чотири тисячі чотириста сімдесят чотири/грн 58 коп. пені, 11609/одинадцять тисяч шістсот дев`ять/грн 32 коп. 3% річних, 18861/вісімнадцять тисяч вісімсот шістдесят одну/грн 72 коп. судового збору; у решті позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» як Користувачем всупереч приписам цивільного та господарського законодавства, умов Договору не відшкодовано 1171363,87 грн вартості активної електроенергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування особового складу ЗСУ.

26.11.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальність «МАЯК-ПІВДЕНЬ» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2020 по справі № 916/1165/20.

Апелянт вказав, що договір про відшкодування вартості електропостачання (КЕКВ 2273), спожитого в процесі надання послуг з харчування, від 14.03.2019 р. № 299 є по суті, договором на постачання електричної енергії. Відповідно до статті 8 ЗУ «Про ринок електричної енергії», господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність. здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться па ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії. Позивачем не було надано доказів, що підтверджують отримання ним ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії. Таким чином, Позивач не мав законних підстав на укладення відповідного Договору на постачання електричної енергії з будь-яким споживачам.

Окрім того, апелянт зазначив, що Суд першої інстанції не взяв до уваги те, що Договором чітко встановлена процедура підписання рахунків фактур, актів виконаних робіт та актів звірки розрахунків. А саме, відповідні документи надаються наручно під підпис уповноваженої особи Відповідача. А отже, надсилання вказаних документів поштовим зв`язком не передбачено договором.

Апелянт вказав, що акти викопаних робіт № 672 від 02.12.2019, № 723 від 19.12.2010. № 45 від 03.02.2020 та № 193 від 01.04.2020. (що подані до суду у якості доказу) не містять підпису виконавця зі сторони Позивача, не містять, підпису та печатки уповноваженої особи Відповідача. Всупереч вимогам п. 3.8. Договору вказані акти також не містять відмітки про їх отримання уповноваженою особою Відповідача.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить рішення Господарського суду Одеської області від 05.11.2020 по справі № 916/1165/20 за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК-ПІВДЕНЬ скасувати, у задоволенні позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва - відмовити.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «МАЯК-ПІВДЕНЬ» на рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 по справі № 916/1165/20 - залишено без руху; встановлено Товариству з обмеженою відповідальність «МАЯК-ПІВДЕНЬ» строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду 1) доказів сплати судового збору в сумі 28 243,29 грн. 2) доказів надсилання з описом вкладення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів на адресу позивача протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальність «МАЯК-ПІВДЕНЬ», що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальність «МАЯК-ПІВДЕНЬ» надати до Південно-західного апеляційного господарського суду письмові пояснення із зазначенням дати рішення по справі №916/1165/20, яке оскаржується.

22.12.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» надійшла заява про усунення недоліків, до якої були додані докази сплати судового збору та направлення копії апеляційної скарги на адресу позивача.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальність «МАЯК-ПІВДЕНЬ» на рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 по справі № 916/1165/20; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 15.01.2021; роз`яснено учасникам справи про їх право до 15.01.2021 подати до суду заяви чи клопотання стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, а також надати заперечення на заяви та клопотання інших осіб із доказами направлення копій таких заяв або заперечень іншим учасникам справи; призначено справу № 916/1165/20 до розгляду на 11 лютого 2021 о 14:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами.

12.01.2021 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «МАЯК-ПІВДЕНЬ» на рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 по справі № 916/1165/20.

Позивач у відзиві просить в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» на рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 по справі №916/1165/20 відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

11.02.2021 представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, як вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 про призначення справи № 916/1165/20 до розгляду на 11 лютого 2020 о 14:00 була отримана позивачем 31.12.2020, відповідачем 31.12.2020.

Статтею 120 частиною 3, 6, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 11.02.2021, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «МАЯК-ПІВДЕНЬ» на рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 по справі № 916/1165/20, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з метою розгляду апеляційної скарги у даній справі у розумний строк згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальність «МАЯК-ПІВДЕНЬ» на рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 по справі № 916/1165/20 по суті, не дивлячись на відсутність представників учасників по справі, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників учасників по справі у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

14.03.2019 між КЕВ м. Миколаїв (Позичкодавець) та ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» (Користувач) укладено договір про відшкодування вартості електропостачання (КЕКВ 2273), спожитого в процесі надання послуг з харчування, № 299 (Договір), згідно п.1.1 якого Позичкодавець забезпечує Користувача електричною енергією (активна електроенергія, перетікання реактивної електроенергії), отриманою від АТ «Миколаївобленерго» та ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» на підставі договорів про закупівлю за державні кошти № 46/16 від 06.02.2019 та № 46/16/1 від 18.01.2019, для забезпечення надання послуг з харчування особового складу Збройних Сил України. Місця поставки електричної енергії визначаються згідно переліку в/частин з показниками на момент укладання договору (додаток № 1).

Користувач відшкодовує Позичкодавцю вартість активної електричної енергії та перетікання реактивної енергії, а також витрати за надання послуг з розподілу електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування, що надаються на підставі договору № 286/2/19/1 від 17.01.2019 про закупівлю послуг з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), та відшкодовує Позичкодавцю її вартість на умовах та в порядку для кожної військової частини, які використовує Користувач на підставі договорів позички нерухомого військового майна № 3 (А2637); № 4 ( НОМЕР_1 ); № 5 ( НОМЕР_2 ); № 6 ( НОМЕР_3 ); № 7 ( НОМЕР_4 ); № 8 ( НОМЕР_5 ); № 9 ( НОМЕР_2 ); №№ 12, 14, 15 ( НОМЕР_6 ); №№ 13, 16 ( НОМЕР_7 ); № 17 ( НОМЕР_8 ) № 1 ( НОМЕР_9 ); № 2 ( НОМЕР_10 ); № 4 ( НОМЕР_1 ); № 10 ( НОМЕР_11 ); № 11 ( НОМЕР_12 ) від 20.02.2019, та в/ч НОМЕР_13 (без договору-позички) і здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п.1.2 Договору).

Позичкодавець має право: своєчасно та в повному обсязі отримувати від Користувача плату за спожиту активну електричну енергію, перетікання реактивної енергії, розподіл електроенергії та інші платежі, обумовлені цим Договором (п.2.2.1 Договору).

Користувач зобов`язується: виконувати умови цього Договору (п.2.4.1 Договору); своєчасно відшкодовувати Позичкодавцю вартість спожитої активної та реактивної електроенергії, згідно виставлених рахунків (п.2.4.2 Договору); після отримання від Позичкодавця рахунку-фактури, акта виконаних робіт, протягом 10 банківських днів, здійснювати оплату за спожиту активну електричну енергію, перетікання реактивної енергії та розподіл електроенергії на реєстраційні або спеціальні реєстраційні рахунки Позичкодавця (п.2.4.3 Договору).

Облік активної електроенергії та перетікання реактивної енергії, спожитої Користувачем, здійснюється згідно засобів обліку. (п.3.1 Договору).

На підставі показів засобів обліку та/або розрахунків електричної енергії оформлюються такі документи: рахунок-фактура; акт виконаних робіт; акт показників лічильників (по кожній військовій частині окремо), акт звірки розрахунків (п.3.4 Договору).

Щомісячно, 01 числа, Позичкодавець та Користувач, на підставі лімітів споживання електричної енергії, які визначаються згідно із діючим законодавством і тарифами, що встановлені уповноваженим органом чи відповідними підприємствами та згідно з показниками (засобів обліку або розрахунку) складають і підписують акт виконаних робіт в двох примірниках (п.3.5 Договору).

Користувач протягом п`яти днів з дати одержання акта виконаних робіт зобов`язується повернути Позичкодавцю один примірник оригіналу акта виконаних робіт, підписаний уповноваженим представником Користувача та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта виконаних робіт (п.3.5.1 Договору).

У випадку неповернення Користувачем підписаного оригіналу акту виконаних робіт, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом п`яти днів з моменту отримання акту виконаних робіт, такий акт вважається підписаним Користувачем без зауважень (п.3.5.2 Договору).

Щомісячно, 01 числа, Користувач надає, згідно з показниками (засобів обліку або розрахунку) підписаний акт показників лічильників в двох примірниках (п.3.6 Договору).

Щомісячно, до 10 числа, Позичкодавець та Користувач, складають і підписують акт звірки взаємних розрахунків в двох примірниках (п.3.7 Договору).

Користувач зобов`язаний отримати у Позичкодавця рахунок-фактуру, акт виконаних робіт, які є підставою для проведення оплати по даному Договору, 01 числа кожного місяця. Якщо дата отримання рахунків та актів виконаних робіт припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, визначений відповідно до законодавства, Користувач зобов`язаний отримати їх у найближчий робочий день, що слідує за вихідним чи святковим днем. Рахунки-фактури та акти виконаних робіт надаються Позичкодавцем повноважному представнику Користувача, на підставі документів, що посвідчують повноваження особи (довіреність, витяг з наказу, тощо). Доказом отримання документів, на підставі яких здійснюються оплата, є відмітка про вручення повноважному представнику Користувача, засвідчена підписом такої особи (п.3.8 Договору).

Оплата вартості спожитих послуг з електропостачання (активна та реактивна енергія), що відшкодовуються, здійснюється Користувачем протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури та актів виконаних робіт, в розмірі 100% нарахованої місячної вартості спожитих послуг, на розрахункові рахунки Позичкодавця, зазначені в цьому Договорі. Датою фактичної оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на рахунок Позичкодавця (п.3.9 Договору).

Відповідно до умов даного Договору Користувач, згідно з показниками засобів обліку або за розрахунковими даними (в разі відсутності засобів обліку), підписаних сторонами, виходячи з вартості тарифів, встановлених підприємствами, що постачають електроенергію, надають послуги з розподілу, на підставі договорів про закупівлю за державні кошти, відшкодовує вартість спожитої електричної енергії на реєстраційні або спеціальні реєстраційні рахунки Позичкодавця (п.3.10 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків до повного їх завершення. Відповідно до п.3 статті 631 Цивільного Кодексу України сторони домовилися, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.02.2019. (п.9.1 Договору).

Даний Договір може бути пролонгований на кожний наступний календарний рік у разі укладання Користувачем нового Договору про закупівлю харчування з Міністерством оборони України чи укладенням додаткової угоди до договору (п.9.2 Договору).

Додатки: Перелік об`єктів, на які подається електроенергія (п.11.1 Договору); Номера та показники засобів обліку (п.11.2 Договору).

Додатком № 1 до Договору є «Перелік лічильників ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ».

Додатковою угодою від 21.01.2020 р. № 1 до Договору, зокрема:

- викладено п.9.1 Договору в наступній редакції: «Цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.03.2020, а в частині розрахунків до повного їх завершення. Відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України сторони домовилися, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.01.2020 р.»;

- п.3.5.1 Договору доповнено абзацом другим наступного змісту: «У разі ненадання мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт протягом п`яти календарних днів з моменту його отримання, а також неповернення на адресу сторони-1 підписаного акту виконаних робіт протягом зазначеного терміну, останній вважається підписаним без зауважень»

Договір, додаток № 1, додаткову угоду № 1 до нього підписано повноважними представниками та скріплено печатками контрагентів.

На виконання Договору КЕВ м. Миколаїв забезпечив ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» в період з листопада 2019 року по лютий 2020 року активною електричною енергією на загальну суму 1171363,87 грн з ПДВ, що підтверджується актами виконаних робіт (надання послуг) від 02.12.2019 № 672 на суму 317691,81 грн (т. 1 а.с. 174), від 19.12.2019 № 723 на суму 254797,42 грн (т.1 а.с. 171), від 03.02.2020 № 45 на суму 263942,95 грн (т.1 а.с. 173), від 04.03.2020 № 120 на суму 334931,69 грн (т. 1 а.с. 172). Для компенсації вартості електроенергії оформлено рахунки з аналогічними реквізитами, що і в актах виконаних робіт.

ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» відповідно до п.3.8 Договору уповноваженого представника для отримання рахунків не направило, КЕВ м. Миколаїв надіслало їх разом з актами поштою, що підтверджується листами КЕВ м. Миколаїв від 05.02.2020 № 430 (т.1 а.с. 164), від 19.12.2019 № 4628 (т.1 а.с. 165), від 05.12.2019 № 4075 (т.1 а.с. 166), від 10.03.2020 № 766 (т.1 а.с. 193 та доказами їх отримання відповідачем.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.827 ЦК України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.833 ЦК України користувач зобов`язаний: користуватися річчю за її призначенням або відповідно до мети, визначеної у договорі; користуватися річчю особисто, якщо інше не встановлено договором; повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання.

Статтею 836 ЦК України визначено, що якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків.

Як встановлено обставинами справи, КЕВ м. Миколаїв як Позичкодавцем протягом листопада 2019 року лютого 2020 року включно забезпечено ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» активною електричною енергією на загальну суму 1171363,87 грн з ПДВ, що підтверджується наявними у матеріалах справи рахунками, актами виконаних робіт (надання послуг), які Користувачем не підписано без мотивованої відмови, яка мала бути оформлена на виконання п.3.5.1 Договору, якщо Користувач не погодився б зі змістом акту.

В свою чергу ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» як Користувачем всупереч приписам ст.ст.525, 526, 610, 629, 827, 833, 836 ЦК України, ст.193 ГК України та умов Договору не відшкодовано 1171363,87 грн вартості активної електроенергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування особового складу ЗСУ.

З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога про стягнення основного боргу в сумі 1171363,87 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання... Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Крім того згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення термінів відшкодування вартості спожитої активної електричної енергії та вартості перетікання реактивної енергії Користувач сплачує Позичкодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а також інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми (п.5.2.1 Договору).

Рахунки згідно п.2.4.3 Договору мали бути оплачені протягом 10 банківських днів з дня їх отримання (п.3.9 Договору містить інший строк оплати, проте колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та тлумачить вказану невідповідність на користь відповідача як особи, якій пред`явлено вимоги, що випливають з Договору).

Відповідно до наявних у матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, рахунок за листопад 2019 отримано відповідачем 18.12.2019 (т.1 а.с.166), за грудень 2019 27.12.2019 (т.1 а.с. 165), за січень 2020 11.02.2020 (т.1 а.с.164), за лютий 2020 14.03.2020 (т.1 а.с. 193).

Перевіривши розрахунки суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з ними та вважає, що відповідач має сплатити на користь позивача:

1) 74474,58 грн пені, з яких:

- 27177,41 грн нараховано на суму 317691,81 грн (листопад 2019 року) за період з 10.01.2020 (згідно п.2.4.3 Договору першим днем прострочення є 04.01.2020, проте позивач вказує 10.01.2020, що є його правом) по 12.06.2020;

- 20669,22 грн на суму 254797,42 грн (грудень 2019 року) за період з 16.01.2020 (позивач помилково першим днем прострочення вказує 26.12.2019) по 12.06.2020;

- 14365,42 грн на суму 263942,95 грн (січень 2020 року) за період з 26.02.2020 (позивач помилково першим днем прострочення вказує 20.02.2020) по 12.06.2020;

- 12262,53 грн на суму 334931,69 грн (лютий 2020 року) за період з 28.03.2020 (позивач помилково першим днем прострочення вказує 21.03.2020) по 12.06.2020;

2) 11609,32 грн 3% річних, з яких:

- 4047,00 грн нараховано на суму 317691,81 грн (листопад 2019 року) за період з 09.01.2020 (згідно п. 2.4.3 Договору першим днем прострочення є 04.01.2020, проте позивач вказує 09.01.2020, що є його правом) по 12.06.2020 (фактично розмір 3% річних за вказаний період складає 4062,29 грн, проте позивач просить менше, що є його правом);

- 3111,87 грн на суму 254797,42 грн (грудень 2019 року) за період з 16.01.2020 (позивач помилково першим днем прострочення вказує 26.12.2019) по 12.06.2020;

- 2336,54 грн на суму 263942,95 грн (січень 2020 року) за період з 26.02.2020 (позивач помилково першим днем прострочення вказує 19.02.2020) по 12.06.2020;

- 2113,91 грн на суму 334931,69 грн (лютий 2020 року) за період з 28.03.2020 (позивач помилково першим днем прострочення вказує 21.03.2020) по 12.06.2020.

Позиція відповідача щодо того, що Договір про відшкодування вартості електропостачання № 299 від 14.03.2019 по-суті є договором на постачання електроенергії на думку колегії суддів є хибною, з огляду наступне. Умовами Договору чітко встановлено, що користувач саме відшкодовує Позичкодавцю вартість активної електричної енергії та перетікання реактивної енергії, а також витрати за надання послуг з розподілу електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування.

Пунктом 1.1 Договору чітко зазначено, що електроенергія отримується КЕВ м. Миколаїв від АТ «Миколаївобленерго» та ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія». Таким чином, колегія суддів не вбачає, що договір про відшкодування вартості електропостачання є договором на постачання електроенергії, адже у даному випадку між сторонами відсутні взаємовідносини по купівлі-продажу електричної енергії.

Окрім того, відповідачем договір про відшкодування вартості електропостачання, спожитого в процесі надання послуг з харчування підписаний без зауважень чи заперечень щодо наявності права у КЕВ м. Миколаєва підписувати відповідний договір та виконувати його умови.

Посилання апелянта на те, що Договором чітко встановлена процедура підписання рахунків фактур, актів виконаних робіт та актів звірки розрахунків не приймається колегією суддів до уваги, адже дана процедура була порушена саме відповідачем. Пунктом 3.8 Договору визначений обов`язок Користувача отримати у Позичкодавця рахунок-фактуру, акт виконаних робіт, які є підставою для проведення оплати по даному Договору, 01 числа кожного місяця. Рахунки-фактури та акти виконаних робіт надаються Позичкодавцем повноважному представнику Користувача. Однак на виконання п.3.8 Договору представник ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» не з`являвся до КЕВ м. Миколаїв для отримання рахунку та акту виконаних робіт, у зв`язку з чим позивач надсилав їх на адресу для листування, зазначену відповідачем у листі від 24.04.2019 р. за вих. № 50.

Щодо посилання апелянта на те, що акти виконаних робіт № 672 від 02.12.2019, № 723 від 19.12.2010. № 45 від 03.02.2020 та № 193 від 01.04.2020 (що подані до суду у якості доказу) не містять підпису виконавця зі сторони Позивача, не містять, підпису та печатки уповноваженої особи Відповідача та всупереч вимогам п. 3.8. Договору вказані акти також не містять відмітки про їх отримання уповноваженою особою Відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Копії актів виконаних робіт № 723 від 19.12.2010 та № 45 від 03.02.2020, що містяться в матеріалах справи (т.1 а.с. 171, 173 відповідно) містять підписи виконавця (позивача). На копії акту виконаних робіт № 672 від 02.12.2019 (т.1 а.с. 174) дійсно відсутній підпис виконавця. Однак, на даному акті наявний підпис начальника КЕВ м. Миколаєва підполковника Марцоха О.Ю. та відбиток печатки КЕВ м. Миколаєва. Акт виконаних робіт № 193 від 01.04.2020 не досліджувався під час розгляду справи судом першої інстанції.

Щодо доводів ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» про відсутність в матеріалах справи належних доказів надсилання актів виконаних робіт, рахунків-фактур та актів звіряння господарський суд повідомляє про надання КЕВ м. Миколаїв листів від 05.02.2020 № 430, від 19.12.2019 № 4628, від 05.12.2019 № 4075, від 10.03.2020 р. № 766 та доказів їх отримання відповідачем, які підтверджують надсилання ТОВ «МАЯК-ПІВДЕНЬ» рахунків, актів звірок та актів виконаних робіт. Та обставина, що відповідачем отримано іншу документацію, ніж та, що названа в листах, жодним чином не доведена.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Приймаючи дане рішення, суд відповідно до ст. 86 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржене рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність «МАЯК-ПІВДЕНЬ» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 по справі №916/1165/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.02.2021.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Бєляновський

І.Г. Філінюк