ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.02.2021 Справа № 920/1209/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Данілової Т.А., розглянувши матеріали справи № 920/1209/20 в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "КПП Центр" (81500, Львівська область, Городоцький район, с. Черляни, вул. Польова, 97, код 38169102)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Агросігма" (40030, м. Суми, вул. Ярослава Мудрого, 69, код 40100296)

про стягнення 34963,20 грн.,

представники сторін:

позивача (в режимі відеоконференції) - Богданов О.В.,

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Сумської області надійшла позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача 34963,20 грн. заборгованості за договором № 4420 від 03.06.2020 про надання послуг з перевезення вантажу, а також здійснити розподіл судових витрат.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 08.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 12.01.2021 з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 12.01.2021 відкладено розгляд справи по суті на 02.02.2021.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не з`явився.

Копії ухвал господарського суду від 08.12.2020 про відкриття провадження у справі, від 12.01.2021, від 02.02.2021 які направлені на адресу ТОВ «Агросігма» (40030, м. Суми, вул. Ярослава Мудрого, 69) було повернуто на адресу суду з відміткою поштового відділення відповідно "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно зі ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З урахуванням вказаних положень ГПК України, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч. 1 ст. 252 ГПК).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 ГПК).

Відповідно до ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.

03.06.2020 між товариством з обмеженою відповідальністю «КПП Центр» (позивач - виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Агросігма» (відповідач - замовник) було укладено договір № 4420 про надання послуг з перевезення вантажу, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується перевозити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж найменування, якість, інші індивідуальні ознаки, а також кількість, якого зазначені в товарно-транспортних накладних, які є невід`ємною частиною даного договору з місця завантаження до місця розвантаження (призначення) вказаного в ТТН і видавати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі згідно розпоряджень замовника, а замовник зобов`язується сплачувати за перевезення вантажу плату в погодженому сторонами розмірі.

Відповідно до п. 1.2. договору розмір плати за перевезення вантажів визначається та погоджується сторонами в заявці на перевезення вантажів або за усною домовленістю в кожному випадку (по кожній заявці) окремо.

Виконавець організовує перевезення вантажів на підставі заявок, що подаються замовником. Заявка на перевезення вантажів може бути подана за допомогою факсимільного, електронного зв`язку, тощо (п. 2.1. договору).

Згідно з п. 5.1. договору розрахунок за транспортні послуги проводиться замовником у розмірі 80% по сканкопії ТТН; 20% по оригіналах ТТН, акту виконаних робіт, та зареєстрованої податкової накладної.

Строк дії договору визначено до 31 грудня 2020 року.

Відповідно до заявки № 01 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 04.06.2020, який підписаний позивачем та відповідачем, погоджена вартість перевезення однієї тони вантажу становить 480 грн. та визначено наступні умови оплати:

1) 80% від повної вартості на протязі 3-х банківських днів після отримання сканкопії рахунку та акту виконаних робіт;

2) 20% від повної вартості на протязі 3-х банківських днів після отримання 2-х екземплярів належним чином оформлених товарно-транспортних накладних, оригіналу підписаного акту виконаних робіт та реєстрації податкової накладної в ЄДРПН.

Відповідно до акту надання послуг № FTM00124499/20 від 06.06.2020, який підписаний позивачем та відповідачем, загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ склала 34963,20 грн. Претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) відповідачем заявлено не було.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, проте відповідач вартість наданих послуг не оплатив, чим порушив взяті на себе зобов`язання за договором.

З метою досудового врегулювання спору та визначення строку виконання зобов`язання, 10.11.2020 позивачем було надіслано відповідачу вимогу від 06.11.2020 про сплату боргу за надані послуги в розмірі 34963,20 грн., проте дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

На даний час відповідачем не виконано зобов`язання по оплаті наданих послуг перевезення вантажу згідно договору № 4420 від 03.06.2020, сума заборгованості по ньому складає 34963,20 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 306 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання, зокрема, автомобільними дорогами; суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Згідно з ч. 1 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі; укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 903 ЦК України).

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 4420 від 03.06.2020 про надання послуг з перевезення вантажу позивач надав, а відповідач прийняв транспортні послуги по перевезенню вантажу загальною вартістю 34963,20 грн, доказом чого є підписаний та скріплений печатками сторін акт надання послуг.

Даний акт є достатньою підставою для проведення розрахунків з позивачем за отримані відповідачем автотранспортні послуги, оскільки його підписання передбачене умовами договору.

Відповідно до ст. 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Пунктом 1.2. договору сторони погодили, що розмір плати за перевезення вантажів визначається та погоджується сторонами в заявці.

Відповідно до заявки на перевезення вантажу автомобільним транспортом, погоджена вартість перевезення однієї тони вантажу становить 480 грн.

Оскільки відповідач не виконав умови договору № 4420 від 03.06.2020 про надання послуг з перевезення вантажу в частині оплати послуг, наданих на підставі акту надання послуг перевезення вантажу, вказане стало підставою для звернення позивачача з даним позовом до суду.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Положення аналогічного змісту міститься в ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки відповідач автотранспортні послуги по перевезенню вантажу не оплатив, заборгувавши позивачу 34963,20 грн, позивач правомірно звернувся з даним позовом до суду.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідач позов за підставою та предметом не оспорив, доказів сплати заборгованості та/або інших доказів на спростування позовних вимог суду не надав. Водночас вимоги позивача, заявлені у позові, суд вважає доведеними належними та допустимими доказами у справі.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтвердженими належними доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Агросігма" (40030, м. Суми, вул. Ярослава Мудрого, 69, код 40100296) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КПП Центр" (81500, Львівська область, Городоцький район, с. Черляни, вул. Польова, 97, код 38169102) 34963,20 грн. (тридцять чотири тисячі дев`ятсот шістдесят три гривні 20 копійок) заборгованості за договором про надання послуг з перевезення вантажу, 2102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві гривні) витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 15.02.2021.

Згідно статті 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя В.В. Яковенко