УХВАЛА

11 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 916/1769/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Уркевича В. Ю.- головуючого, Мачульського Г. М., Краснова Є. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс «Курортний»

до Одеської міської ради,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2021 (згідно з відмітками Південно-західного апеляційного господарського суду) ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , скаржник) звернувся через Південно-західний апеляційний господарський суду до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 у цій справі. Касаційна скарга надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 04.02.2021.

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 04.02.2021 касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Уркевич В. Ю. - головуючий (суддя-доповідач), Мачульський Г. М., Краснов Є. В.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Оскаржуваною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.11.2020 про призначення судової експертизи та зупинення провадження у справі повернуто без розгляду скаржнику на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема про повернення апеляційної скарги.

Таким чином, ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 про повернення апеляційної скарги відноситься до судового рішення, на яке може бути подана касаційна скарга.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічно й частина перша статті 17 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (див. mutatis mutandis рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» (Levages Prestations Services v. France) від 23.10.1996; № 21920/93, «Бруалья Гомез де ла Торре проти Іспанії» (Brualla Gomes de la Torre v. Spain) від 19.12.1997, № 26737/95 ).

Згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені в частині другій статті 293 Господарського процесуального кодексу України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою ЄСПЛ, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Предметом касаційного оскарження у цій справі є ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021, якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.11.2020 повернуто без розгляду скаржнику на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу мотивовано тим, що у встановлений судом термін та в розумний строк, відповідно до чинного законодавства Украйни, недоліки апеляційної скарги не були усунені.

Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначив, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.11.2020 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі № 916/1769/20 ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 було залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам статті 258 Господарського процесуального кодексу України, а саме через відсутність доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, а також роз`яснено, що у випадку не усунення скаржником вказаних в ухвалі недоліків у встановлений судом десятиденний строк з дня отримання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційну скаргу буде повернуто.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 було направлено 03.12.2020 за зареєстрованою адресою фізичної особи-скаржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , яка ним самостійно вказана в його апеляційній скарзі.

14.12.2020 поштове відправлення повернулось на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою», що свідчить про неотримання скаржником ухвали суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що скаржником у визначений судом строк не було усунуто недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі суду від 02.12.2020.

У касаційній скарзі скаржник зазначає, що не отримував ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху, у зв`язку з чим строк на усунення недоліків апеляційної скарги, визначений ухвалою суду від 02.12.2020 ним не пропущений, а отже винесення оскаржуваної ухвали від 11.01.2021 про повернення апеляційної скарги здійснено з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши наведені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм Господарського процесуального кодексу України під час прийняття оскаржуваної ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначений статтею 242 Господарського процесуального кодексу України, за змістом частини п`ятої якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною одинадцятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Пунктами 3, 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила).

Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю. Рекомендовані поштові картки, листи та бандеролі з позначкою «Вручити особисто», рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення (пункти 11 та 17 Правил).

Рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (пункт 99-1 Правил).

Звідси, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17 та від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19).

Установлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Оскільки в матеріалах справи відсутні підтвердження наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил адже ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 02.12.2020 було направлено адресату рекомендованим листом з позначкою «Судова повістка» зі штриховим кодовим ідентифікатором № 570 (том 2, а. с. 80), колегія суддів вважає, що неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою апеляційний суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, є наслідком незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення, тобто неотримання скаржником ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху залежало не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників.

Крім цього, стаття 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачає, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без руху була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 03.12.2020.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, зокрема, мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (див. mutatis mutandis рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03.04.2008, № 3236/03, § 41)).

Таким чином, ОСОБА_1 не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух поданої ним апеляційної скарги відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень та скористатись наданими йому процесуальними правами, проте такими можливостями не скористався, недоліків апеляційної скарги у визначений судом строк не усунув.

Згідно з частиною четвертою статті 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги, суд керувався, зокрема, частиною четвертою статті 174 та частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 про залишення апеляційної скарги без руху судом апеляційної інстанції було надіслано на дійсну адресу скаржника, усунення недоліків за поданою апеляційною скаргою залежало виключно від безпосередньої готовності останнього брати участь у справі на всіх її етапах розгляду, то повернення судом апеляційної інстанції поданої скаржником з недоліками апеляційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174, частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України є правомірним.

Отже, правильне застосування судом апеляційної інстанції норм статі 174 Господарського процесуального кодексу України, на порушення якої скаржник посилається в касаційній скарзі, є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174, частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження згідно з частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 293 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направляються особі, яка подавала касаційну скаргу, а копія касаційної скарги залишається в суді касаційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 916/1769/20 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.01.2021.

2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами на 32 (тридцяти двох) аркушах, у тому числі оригінал квитанції від 20.01.2021 № N12GE4161M про сплату судового збору в сумі 2 270,00 грн, повернути скаржнику.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. Ю. Уркевич

Судді: Г. М. Мачульський

Є. В. Краснов