ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"09" лютого 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/53/21

Суддя господарського суду Пригара Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , смт. Середнє Ужгородського району про вжиття заходів забезпечення позову, викладену у змісті позовної заяви у справі № 907/53/21 за позовом ОСОБА_1 , смт. Середнє Ужгородського району до Ужгородської районної ради, м. Ужгород та до Відділу освіти Ужгородської районної державної адміністрації, с. Оноківці Ужгородського району про скасування рішення 44 позачергової сесії 7 скликання Ужгородської районної ради Закарпатської області № 753 від 02.12.2020 року та наказів Відділу освіти Ужгородської Районної державної адміністрації № 217 від 08.12.2020 року та № 218 від 08.12.2020 року, шляхом заборони відповідачам та іншим особам, в тому числі, але не виключно, голові комісії з припинення або уповноваженій ним особі до набрання рішенням у даній справі законної сили вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про припинення шляхом ліквідації юридичної особи Ужгородського районного центру дитячої творчості (),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, яким просить визнати незаконним рішення 44 позачергової сесії 7 скликання Ужгородської районної ради Закарпатської області № 753 від 02.12.2020 року "Про ліквідацію Ужгородського районного центру дитячої творчості" та похідних від нього наказів Відділу освіти Ужгородської Районної державної адміністрації № 217 від 08.12.2020 року "Про утворення ліквідаційної комісії" та № 218 від 08.12.2020 року "Про ліквідацію Ужгородського районного центру дитячої творчості". Позов обґрунтований покликанням на незаконність ліквідації навчального закладу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Закарпатської області від 05.02.2021 року вказану позовну заяву розподілено для розгляду судді Пригарі Л.І. та передано їй на розгляд 08.02.2021 року.

У змісті поданої до суду позовної зави у даній справі позивач також виклав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачам та іншим особам, в тому числі, але не виключно, голові комісії з припинення або уповноваженій ним особі до набрання рішенням у даній справі законної сили вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про припинення шляхом ліквідації юридичної особи Ужгородського районного центру дитячої творчості ().

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення може призвести до втрати сенсу подальшого розгляду заявлених позовних вимог, оскільки з 10.02.2021 року закінчується строк ліквідації Ужгородського районного центру дитячої творчості та 11.02.2021 року відповідний запис про припинення державної реєстрації вказаної юридичної особи буде внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. При цьому, позивач (заявник) наголошує, що забезпечення позову у обраний ним спосіб не зупиняє та не відміняє дію рішення про ліквідацію Ужгородського районного центру дитячої творчості, відтак, не є втручанням у компетенцію засновника юридичної особа, а є лише способом відкладення у часі питання визнання державою факту припинення юридичної особи до перевірки дотримання законних прав учасників правовідносин, обумовлених рішенням про припинення з метою гарантування верховенства права та захисту порушеного інтересу позивача.

Також, за змістом поданої до суду позовної заяви у даній справі заявник (позивач), із покликанням на майновий стан сторони позивача, наголошує на наявності підстав для звільнення позивачки від сплати судового збору як за розгляд позовної заяви, так і за розгляд заяви про забезпечення позову.

Розглянувши матеріали заяви, оцінивши наведені заявником (позивачем) доводи, суд дійшов наступного висновку.

За приписами ч. 1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Частиною. 5 ст. 139 ГПК України встановлено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір судового збору, який справляється із заяви про забезпечення позову, визначений Законом України "Про судовий збір".

Зокрема, згідно із п.п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову; заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду; заяви про скасування рішення третейського суду; заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду; заяви про роз`яснення судового рішення ставка судового збору становить 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить 2 270 грн.

Таким чином, виходячи з викладеного вище, позивач при зверненні до суду із даною заявою про забезпечення позову, повинен був сплатити судовий збір в сумі 1 135 грн. (0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Оскільки заява про забезпечення позову подана разом із поданням позовної заяви, розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем, підлягає обрахуванню у сукупності - за подання позовної зави та заяви про забезпечення позову.

Виходячи із предмету заявлених позовних вимог, що складається із трьох немайнових вимог, та заяви про забезпечення позову, позивачем підлягає сплаті судовий збір у сумі 7 945 грн. (2 270 грн. х 3 = 6 810 грн. + 1 135 грн. = 7 945 грн.).

Натомість, за змістом позовної заяви сторона позивача просить суд звільнити позивачку від сплати судового збору, оскільки її майновий стан підпадає під підстави, з якими закон пов`язує можливість звільнення учасника спору від сплати судового збору.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Згідно з частиною 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У підтвердження свого матеріального становища позивачка вказує, що не отримує жодних доходів крім соціальних виплат у зв`язку з народженням дитини обсягом 2 580 грн. на квартал, у підтвердження чого долучила до матеріалів позовної заяви відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків.

За таких обставин, розмір судового збору, що підлягає сплаті позивачем за розгляд поданої нею позовної заяви у даній справі та заяви про забезпечення позову перевищує 5% розміру річного доходу позивача, а тому є підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання позовної заяви у справі № 907/53/21 та заяви про забезпечення позову у даній справі.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Перелік заходів забезпечення позову наведений у частині 1 ст. 137 ГПК України, однак, такий не є вичерпним. При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відтак, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року за № 15-рп/2004 у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 року за № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Судом встановлено, що предметом заявленого у даній справі позову є вимога про визнання недійсними рішення ради та наказів відділу освіти, заявлена з огляду на переконання позивача у їх невідповідності чинному законодавству, а також з огляду на те, що такі порушують права громадян територіальної громади на вільний розвиток своєї особистості.

Оцінюючи питання про достатнє обґрунтування заявником для забезпечення позову, судом береться до уваги та обставина, що у випадку невжиття таких заходів вже з 10.02.2021 року закінчується строк ліквідації Ужгородського районного центру дитячої творчості та з 11.02.2021 року можливим є внесення відповідного запису про припинення державної реєстрації вказаної юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а у випадку задоволення позову, визнання оспорюваного рішення та наказів незаконним та їх скасування будуть свідчити про порушення прав громадян.

Суд доходить до висновку, що вищезазначені обставини свідчать про обґрунтоване припущення існування загрози утруднення виконання можливого рішення суду в даній справі. При цьому, судом враховано, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити у разі задоволення позовних вимог ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких позивач звернувся до суду, оскільки, зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав, на захист яких подано цей позов, ініціювати процедуру захисту свого права, що потребуватиме значних як фінансових, так і правових витрат, покладання яких на позивача буде неправомірним.

За таких обставин, суд вважає доцільним та підставним збереження спірних правовідносин в існуючому на сьогоднішній день стані, оскільки такі дії будуть вжиті в тому числі на забезпечення збереження балансу інтересів учасників справи, - попередить можливість понесення ними можливих збитків та додаткових витрат.

Тому, враховуючи предмет спору та заявлені позивачем позовні вимоги, наявність підстав вважати, що у випадку набрання законної сили рішенням суду про задоволення позову позивач можливо буде позбавлений можливості виконання рішення суду, суд вважає, що є доцільним вжиття заходів забезпечення позову у вигляді відкладення у часі питання визнання державою факту припинення юридичної особи, а саме, шляхом заборони відповідачам та іншим особам, в тому числі, але не виключно, голові комісії з припинення або уповноваженій ним особі до набрання рішенням у даній справі законної сили вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про припинення шляхом ліквідації юридичної особи Ужгородського районного центру дитячої творчості ().

Надавши належну оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням такої умови (принципу), як співмірність, суд дійшов висновку, що обрані позивачем заходи до забезпечення позову співвідносяться з предметом позову, є обґрунтованими, а отже підлягають до застосування судом шляхом постановлення ухвали.

Отже, заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

З огляду на наведені приписи щодо зустрічного забезпечення позову, оскільки відносини у даній справі не є врегульованими та залишаються спірними, з урахуванням предмету заявлених позовних вимог, що носять немайновий характер, суд не вбачає наразі доцільності застосування зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 , викладене у змісті позовної заяви у справі № 907/53/21, в частині звільнення заявника від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову у справі № 907/53/21 задоволити.

2. Звільнити ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову у справі № 907/53/21.

3. Заяву ОСОБА_1 , смт. Середнє Ужгородського району про вжиття заходів забезпечення позову, викладену у змісті позовної заяви у справі № 907/53/21, задоволити.

4. Заборонити Ужгородській районній раді, 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, будинок 10 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 25435880) та Відділу освіти Ужгородської районної державної адміністрації, 89412, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Шкільна, будинок 1 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 33760829), а також іншим особам, в тому числі, але не виключно, голові комісії з припинення або уповноваженій ним особі до набрання рішенням у даній справі законної сили вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про припинення шляхом ліквідації юридичної особи Ужгородського районного центру дитячої творчості ().

Стягувач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 )

Боржник: Ужгородська районна рада, 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, будинок 10 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 25435880)

Боржник: Відділ освіти Ужгородської районної державної адміністрації, 89412, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Шкільна, будинок 1 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 33760829)

5. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, а саме з 09.02.2021 року та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 09.02.2024 року.

6. На підставі ч. 2 ст. 144 ГПК України примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

7. Дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

8. Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

9. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 09.02.2021 року.

Суддя Пригара Л.І.