За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Мистецька палітра"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Діамсек Україна"
Суддя Смирнова Ю.М.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором найму нежитлового приміщення №716/203b від 05.09.2019 з плати за найм та відшкодування витрат на теплопостачання за період з листопада 2019 року по червень 2020 року.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2021 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамсек Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мистецька палітра" 38437,75 грн заборгованості зі сплати за найм приміщення та відшкодування витрат на теплопостачання за період з листопада 2019 року по червень 2020 року та судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

01.02.2021 через канцелярію суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мистецька палітра" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамсек Україна" 5132,60 грн витрат на професійну правничу допомогу, з яких гонорар адвоката складає 5000,00 грн, 85,00 грн витрат на оплату відомостей з ЄДРПОУ щодо відповідача та 47,60 грн поштові витрати адвоката на направлення позовної заяви.

У відповідності до ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача до позовної заяви було долучено заяву про подання доказів понесених позивачем судових витрат протягом 5 днів з дня ухвалення рішення по справі.

У ст.244 Господарського процесуального кодексу України зазначено, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки рішення у справі №910/18383/20 ухвалене у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін, то суд здійснює розгляд заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат в тому самому порядку, що й судове рішення.

ВСТАНОВИВ:

01.10.2020 між адвокатом Бобровим А.О. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мистецька палітра", як клієнтом, укладено договір про надання правової допомоги (договір), за умовами якого з огляду на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамсек Україна" (ідентифікаційний код 43188279) своїх грошових зобов`язань за договором найму №716/203b від 05.09.2019, що спричинило виникнення в обліку клієнта непогашеної дебіторської заборгованості в розмірі 38437,75 грн та порушення законних прав і інтересів клієнта, враховуючи не вирішення особисто клієнтом і боржником суперечки з цього приводу, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання, яке надалі іменується доручення, під час строку дії договору здійснити належний комплекс дій з метою захисту порушених вказаною особою прав та інтересів клієнта, зокрема: а) представництво інтересів клієнта у суді першої інстанції (місцевому суді) під час здійснення господарського судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; б) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; в) інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом та нерозривно пов`язані із причиною доручення за цим додатком, в тому числі збір доказів, підготовка справи тощо, а клієнт зобов`язується оплатити правничу допомогу та відшкодувати витрати, пов`язані з виконанням цього договору (п.1).

За надання адвокатом правничої допомоги за цим договором сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання адвокатом правової допомоги, визначеної в договорі, у розмірі 5000,00 грн та відшкодувати адвокату понесені витрати, пов`язані та необхідні для виконання цього договору. Гонорар адвоката сплачується частинами у такому порядку: 2500,00 грн до 10.10.2020; 2500,00 грн - протягом трьох днів з дати ухвалення судом першої інстанції рішення по справі. Виконання клієнтом своїх грошових зобов`язань за цим додатком здійснюється в безготівковій формі на підставі відповідного рахунку адвоката. Сторони погодились, що вказаний в цьому пункті розмір гонорару (винагороди) визначено сторонами з врахуванням складності справи, виходячи із принципів розумності та з врахуванням часу (строку) дії договору протягом якого доручення підлягає виконанню (п.3 договору).

Цей договір діє з дати його укладення та до 31.12.2021 включно (п.7 договору).

На підтвердження доводів заяви про розподіл судових витрат представником позивача надано суду копію деталізації правової допомоги за договором на суму 5132,60 грн, рахунок №17 від 12.10.2020 на суму 2500,00 грн, платіжне доручення №1178 від 16.10.2020 на суму 5500,00 грн, рахунок №26 від 29.01.2021 на суму 2632,60 грн, платіжне доручення №1240 від 29.01.2021 на суму 2632,60 грн, акт здачі-приймання від 29.01.2021 на суму 5000,00 грн та на суму 132,60 грн, ордер МК №140824 від 11.11.2020 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю МК №001421 від 31.08.2018.

За ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно ст.15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що передбачено ст.124 Господарського процесуального кодексу України ;

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 Господарського процесуального кодексу України ): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з тим, ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України. При цьому у ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч.5 ст.129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям, суд має оцінювати поведінку /дії/ бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України та визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст.129 цього Кодексу.

Разом з тим, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5,6 ст.126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

При цьому згідно п.2 ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Як слідує з матеріалів справи, представник позивача просить суд відшкодувати за рахунок відповідача витрати адвоката на оплату відомостей з ЄДРПОУ щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамсек Україна", який долучений до позовної заяви (витяг №25949008 від 18.11.2020, квитанція про оплату від 18.11.2020) на суму 85,00 грн та 47,60 грн поштових витрат адвоката на направлення позовної заяви на адресу відповідача (фіскальний чек, накладна поштової установи від 20.11.2020) на суму 47,60 грн.

За ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі ж самі критерії застосовуються ЄСПЛ при присудженні судових витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, у рішенні у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, судом зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, а у рішенні у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v.Latvia) від 28.11.2002 ЄСПЛ зазначив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відтак, з урахуванням наведеного вище та враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом послуг, співмірність суми витрат із складністю даної справи, відповідність суми понесених витрат критеріям реальності і розумності, а також доведеність позивачем у відповідності до вимог ст.74 Господарського процесуального кодексу України, надання йому адвокатом Бобровим А.О. послуг професійної правничої допомоги у суді першої інстанції, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5132,60 грн.

Виходячи з викладених обстави, суд вважає за необхідне задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мистецька палітра" та стягнути з відповідача на користь позивача 5132,60 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи викладене та керуючись ст.126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мистецька палітра" про розподіл судових витрат задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамсек Україна" (04053, місто Київ, вул.Січових Стрільців, будинок 21, приміщення 501-Б, ідентифікаційний код 43188279) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мистецька палітра" (04053, місто Київ, вул.Січових Стрільців, будинок 1-5, ідентифікаційний код 40840682) 5132 (п`ять тисяч сто тридцять дві) грн 60 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257, п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М.Смирнова