ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

16 лютого 2021 року Справа № 915/1191/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства Фірма Викна

(54003, м.Миколаїв, вул.Чкалова, буд.215-Б, кв.17; ідент.код 22425800),

до відповідача: Миколаївської міської ради

(54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20; ідент.код 26565573),

про: визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, укладеною в редакції позивача,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа за позовом за позовом Приватного підприємства Фірма Викна до Миколаївської міської ради про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого в Миколаївській міський раді 27.04.2007 за №4895 та в Миколаївській регіональній філії ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.04.2007 за №48, укладеною в редакції позивача.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду від 14.01.2021 справу №903/1030/19 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення питання щодо можливості відступу від висновку, висловленого у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц та №159/5756/18, стосовно застосування положень ст.33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, яка була чинною до 15.07.2020), оскільки, на думку колегії суддів, розмежування переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк (ч.5 ст.33 вказаного Закону у вказаній редакції) та поновлення договору оренди землі (ч.6 ст.33 цього ж Закону у вказаній редакції) забезпечить еволюційний та послідовний підхід до впорядкування судової практики щодо застосування норм зазначеного Закону при вирішенні відповідної категорії спорів.

Предметом позову у даній справі є вимога про визнання поновленим укладеного між сторонами договору оренди землі за ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» з тих підстав, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії вказаного договору, належно виконує обов`язки зі сплати орендної плати, а орендодавець не заперечував щодо продовження дії спірного договору на той самий строк та на тих самих умовах.

Згідно п.7) ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до ч.3 ст.228 ГПК України з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно п.11) ч.1 ст.229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З метою забезпечення повного, всесторонього і об`єктивного розгляду справи та єдності судової практики, у спорах щодо поновлення договору оренди землі на новий строк на підставі відповідної додаткової угоди, оскільки результат розгляду даної справи пов`язаний із результатом касаційного перегляду судового рішення у подібних правовідносинах, а також з метою недопущення порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплено право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд дійшов висновку про необхідність зупинення з власної ініціативи провадження у даній справі, відповідно до п.7) ч.1 ст.228 ГПК України.

Керуючись п.7) ч.1 ст.228, ст.ст.234, 235 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №915/1191/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19.

2. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, з урахуванням п.4 Розділу Х Прикінцеві положення ГПК України (в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020), апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписано суддею 16 лютого 2021 року.

Суддя М.В.Мавродієва