ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
04.02.2021 Справа № 905/3250/16
Суддя Господарського суду Донецької області Огороднік Д.М., при секретарі судового засідання Кліменко Д.І., розглянувши матеріали
скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп»
на дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського І.В.
у справі №905/3250/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп»
до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод»
за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Товариства із обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Металург»
про зобов`язання виконати обов`язок в натурі
За участю представників:
від скаржника не з`явився;
від боржника Савченко Н.М. - самопредставник;
від приватного виконавця - Жаботинський І.В. (допомогою платформи «EasyCon»);
Рішенням господарського суду Донецької області від 17.12.2018 у справі №905/3250/16, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019, у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп» до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод», за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства із обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Металург» про зобов`язання виконати обов`язок в натурі відмовлено.

Постановою Верховного суду від 13.08.2019 рішення господарського суду Донецької області від 17.12.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Рішенням господарського суду Донецької області від 14.01.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 ухвалено скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 14.01.2020 у справі №905/3250/16 повністю; прийняти нове рішення, яким задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп» (50027, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 48, ідентифікаційний код юридичної особи 33407602) до Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (84305, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Орджонікідзе, будинок 5, ідентифікаційний код юридичної особи 05763599); зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» (84305, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Орджонікідзе, будинок 5, ідентифікаційний код юридичної особи 05763599) виконати в натурі обов`язок із передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп» (50027, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 48, ідентифікаційний код юридичної особи 33407602) механічної частини ШПМ БЦК 8/5х2,7 у такій комплектації: вал головний у зборі із розчіпним пристроєм і половиною муфти зубчастої 1 шт., корінні підшипники (у комплекті із вкладишами) 2 шт.; половини барабанів 6 шт.; приводи бобин 2 шт.; гальмо 1 шт.; гальмівний привід 2 шт.; панель керування 2 шт.; половина муфти зубчатої (для електродвигуна) 1 шт.; комплект монтажних та запасних частин 1 шт.

У зв`язку зі зміною складу суду, суддею Огороднік Д.М. прийнято до свого провадження справу №905/3250/16 та 11.08.2020 видано судовий наказ на виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2020.

Ухвалою від 12.01.2021 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 у справі №905/3250/16 залишено без розгляду та повернено заявнику.

26.01.2021 матеріали справи №905/3250/16 повернуті на адресу Господарського суду Донецької області.

27.10.2020 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп» надійшла скарга б/н 19.10.2020 (вх. №20385/20) на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського І.В. про: 1) визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. з винесення постанови від 28.09.2020 у виконавчому провадженні №62882022 про повернення наказу №905/3250/16 від 11.08.2020 Господарського суду Донецької області, стягувачу; 2) визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. від 28.09.2020 у виконавчому провадженні №62882022.

Скарга обґрунтована тим, що постанова від 28.09.2020 про повернення виконавчого документа винесена необґрунтовано, порушує право стягувана на отримання майна, присудженого судом та виконавець не вжив передбачених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення, адже матеріали справи містять докази того, що у боржника відповідне майно було в наявності (інвентаризаційний опис).

Ухвалою від 27.01.2021 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп» призначено до розгляду у судовому засіданні 04.02.2021 о 10:30 в приміщенні Господарського суду Донецької області.

Ухвалу суду від 27.01.2021 було направлено на електронні адреси сторін, про що у матеріалах справи міститься витяг із журналу обліку вихідної електронної пошти №04-19/694 від 28.01.2021 у зв`язку із відсутністю фінансування на поштові відправлення, що підтверджується відповідним розпорядженням, наявним в матеріалах справи.

Додатково, сторін було повідомлено про розгляд скарги засобами телефонного зв`язку, про що в матеріалах справи містяться відповідні телефонограми №№ 511, 512, 513 від 27.01.2021.

У судове засідання 04.02.2021 з`явились представник боржника та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жаботинського І.В., від скаржника на електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд скарги за відсутності представника скаржника. Кваліфікаційний підпис представника Куренного С.В. на клопотанні скаржника перевірений успішно.

Приватний підприємець приймав участь у судовому засіданні в режимі відео конференції за допомогою програми «Easy Con» та заперечував проти задоволення скарги та зазначив, що у нього були відсутні будь - які докази про наявність у боржника майна, яке є предметом примусового виконання.

Приватним підприємцем надіслані на адресу суду документи виконавчого провадження №62882022, які залучені до матеріалів справи.

Представник боржника надав суду письмові пояснення разом з доказами, які долучені до матеріалів справи та заперечував проти задоволення скарги у повному обсязі. Представниця боржника у судовому засіданні пояснила, що майно, а саме механічна частина ШПМ БЦК 8/5х2,7 у такій комплектації: вал головний у зборі із розчіпним пристроєм і половиною муфти зубчастої 1 шт., корінні підшипники (у комплекті із вкладишами) 2 шт.; половини барабанів 6 шт.; приводи бобин 2 шт.; гальмо 1 шт.; гальмівний привід 2 шт.; панель керування 2 шт.; половина муфти зубчатої (для електродвигуна) 1 шт.; комплект монтажних та запасних частин 1 шт., відсутнє на підприємстві боржника. Представниця боржника не змогла пояснити та вказати місцезнаходження спірного майна та не змогла надати відповідь на питання суду щодо фізичної наявності спірного майна взагалі. Пояснення представника зводились тільки до того, що спірне майно відсутнє у боржника.

У судовому засіданні 04.02.2021 оголошувалась перерва до 04.02.2021 об 15:00 год. Після перерви, представник боржника був відсутній у судовому засіданні.

Оскільки ухвалою суду від 27.01.2021 явка сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, від представника боржника не заявлялось жодних клопотань та враховуючи строки розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу б/н 19.10.2020 (вх. №20385/20 від 27.10.2020 по суті.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази та вислухавши представника боржника та приватного виконавця, при вирішення скарги виходить з наступного.

25.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп» звернулось із заявою до приватного виконавця Жаботинського І.В про примусове виконання рішення наказ Господарського суду Донецької області від 11.08.2020 у справі № 905/3250/16.

25.08.2020, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Жаботинським І.В. відкрито виконавче провадження №62882022; винесено відповідну постанову, якою боржника,- Приватне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, а саме наказ Господарського суду Донецької області від 11.08.2020 № 905/3250/16 про зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (84305, Донецька обл., місто Краматорськ, вулиця Орджонікідзе, будинок 5, ідентифікаційний код юридичної особи 05763599) виконати в натурі обов`язок із передачі Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп» (50027, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 48, ідентифікаційний код юридичної особи 33407602) механічної частини ШПМ БЦК 8/5х2,7 у такій комплектації: вал головний у зборі із розчіпним пристроєм і половиною муфти зубчастої 1 шт., корінні підшипники (у комплекті із вкладишами) 2 шт.; половини барабанів 6 шт.; приводи бобин 2 шт.; гальмо 1 шт.; гальмівний привід 2 шт.; панель керування 2 шт.; половина муфти зубчатої (для електродвигуна) 1 шт.; комплект монтажних та запасних частин 1 шт. .

02.09.2020, Приватним акціонерним товариством «Новокраматорський машинобудівний завод» надісланий приватному виконавцю лист №009/юр-658 підписаний заступником начальника юридичного відділу, у якому боржник повідомив про відсутність механічної частини ШПМ БЦК 8/5*2,7 у відповідній комплектації та запропонував, відповідно до п.6 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернути виконавчий документ стягувану у зв`язку з відсутністю визначеного виконавчим документом майна в натурі.

Аналогічний за змістом лист надійшов приватному виконавцю від боржника 03.09.2020 підписаний вже В.о. Голови Правління ПрАТ «НКМЗ.

25.09.2020, приватний виконавець отримав відповідь від Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп», у якій стягувач пояснив, що боржником не передано належне майно.

28.09.2020, приватним виконавцем складений акт про відсутність у боржника майна визначеного виконавчим документом, яким встановлено, що рішення суду у справі №905/3250/16 виконати не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю у боржника майна, визначеного наказом Господарського суду Донецької області від 11.08.2020 у справі №905/3250/16.

28.09.2020, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Жаботинським І.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, якою наказ Господарського суду Донецької області у справі № 905/3250/16 від 11.08.2020 повернуто стягувачу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач оскаржує постанову від 28.09.2020 з тих підстав, що вона суперечить матеріалам справи, де містяться докази того, що у боржника відповідне майно було в наявності (інвентаризаційний опис). Інших підстав для скасування постанови, скаржником не заявлено.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч. 1 ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У рішенні №2-р(ІІ)/2019 від 15.05.2019 у справі №3-368/2018(5259/18) Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, ч.ч. 1, 2 ст. 55, ч.ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

У зазначеному рішенні Конституційний Суд України також наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Згідно з частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження» 1404-VІІІ.

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Застосування виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до його обов`язків, визначених частинами 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів з неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 12/57).

Приватний виконавець у своєму листі № 443 адресованому боржнику повідомив останнього про те, що наказ Господарського суду Донецької області від 11.08.2020 № 9053250/16 відноситься до категорії рішень, за якими боржник особисто зобов`язаний вчинити певні дії.

Положення про порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення передбачені ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Проте, як вбачається зі змісту виконавчого документу від 11.08.2020 №905/3250/16 у примусовому порядку необхідно було зобов`язати боржника передати стягувачу індивідуально визначене майно. Тобто рішення суду передбачає порядок виконання у якому по-перше, сам боржник зобов`язаний виконати в натурі обов`язок, а - по друге, обов`язок, який слід виконати стосується передачі предметів, зазначених у виконавчому документі.

Отже, примусове виконання рішення повинно було бути виконано повно та належним чином як із застосуванням процедури передбаченої ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» так із застосуванням процедури передбаченої ст. 60 вказаного Закону (передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі).

Згідно з ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Пунктами 22-25 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що передача стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, здійснюється в установлений виконавцем строк за участю сторін виконавчого провадження.

У разі наявності інформації про місцезнаходження предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження вказує час та місце примусового виконання рішення про передачу стягувачу присуджених предметів, а також попереджає стягувача про повернення йому виконавчого документа на підставі пункту 4 частини першої статті 37 Закону, якщо він не з`явиться на виконання без поважних причин.

Виконавець в присутності понятих вилучає у боржника предмети, зазначені у виконавчому документі і передає їх стягувачу або його представнику, про що складає акт передачі. Акт складається у трьох примірниках. Один примірник акта залишається у виконавчому провадженні, інші - вручаються стягувачу та боржникові або їх представникам під підпис.

В акті зазначаються реквізити виконавчого документа та номер виконавчого провадження, прізвища, імена та по батькові виконавця, сторін виконавчого провадження та інших осіб, які беруть участь у передачі майна, короткий опис майна. Акт підписуються виконавцем та сторонами виконавчого провадження, а також іншими особами, які беруть участь у передачі майна. У разі відмови сторін виконавчого провадження від підпису про це зазначається в акті. У разі відсутності боржника та якщо рішення може бути виконано без його участі, виконання рішення проводиться за участю стягувача або його представника та двох понятих.

Якщо під час виконання рішення про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виявлено лише частину таких предметів, виконавець здійснює їх передачу в порядку, встановленому пунктом 23 цього розділу, про що робить відмітку у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №62882022 приватним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження встановлений строк для виконання рішення 10 робочих днів та відправлено на адресу боржника лист за №443, у якому роз`яснює боржнику, що його позиція щодо можливості / неможливості виконати наказ Господарського суду Донецької області від 11.08.2020 № 905/3250/16 повинна бути оформлена належним чином, а саме відповідна заява повинна бути підписана Головою Правління боржника Суковим Г.С., а не заступником начальника юридичного відділу, яким був підписаний лист від 02.09.2020. Отримавши листа від 03.09.2020 підписаного В.о . Голови Правління боржника Боярським Ю.І., у якому зазначено про відсутність механічної частини ШПМ БЦК8/5*2,7 у відповідній комплектації, приватний виконавиць виносить 28.09.2020 оскаржувану постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

У п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі.

Разом з цим, у матеріалах виконавчого провадження №62882022 відсутні докази щодо вчинення приватним виконавцем дій передбачених ст. 60,63 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно пунктами 22-25 Інструкції з організації примусового виконання рішень. Також, приватним виконавцем не взято до уваги, що при прийнятті рішення суду та ухвалюючи рішення про зобов`язання боржника виконати обов`язок в натурі та передати стягувачу індивідуально визначене майно, судом достеменно перевірено, що майно знаходилось у боржника. Приватним виконавцем не вчинено жодних дій щодо перевірки знаходження майна за адресою вказаною у виконавчому документі; не оцінено причини не виконання рішення суду боржником; не з`ясовано причини відсутності майна у боржника; не з`ясовано фактичне місцезнаходження майна; не з`ясовано також і умови зникнення майна, яке суд зобов`язав передати саме боржника і не іншу особу, оскільки зі змісту постанови Східного апеляційного господарського суду вбачається, що майно, яке є предметом передачі є власністю стягувача та знаходиться у боржника.

Окрім цього, стаття 63 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачає можливість прийняття постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, а передбачає або вжиття заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом, або винесення постанови про закінчення виконавчого провадження. Саме в статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений така процесуальна дія як повернення виконавчого документу стягувачу у разі відсутності майна яке слід передати. Тому, визначення в листі №443 приватним виконавцем категорії рішення суду № 9053250/16 як таке, що повинно бути виконано боржником особисто суперечить подальшим діям приватного виконавця, а саме винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, виходячи з фактичних обставин виконання рішення приватним виконавцем слідує, що останнім взагалі не вжито жодними примусових заходів передбачених Законом України «Про примусове виконання» задля виконання рішення суду, яке є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що дії приватного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №62882022 від 28.09.2020 року є неправомірними, оскільки сама постанова винесена без вжиття приватним виконавцем усього обсягу, передбачених нормами Закону України «Про виконавче провадження», дій щодо примусового виконання рішення суду, а тому вказана постанова підлягає визнанню неправомірною та підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, скаржником заявлені не були, а тому відповідно їх розподіл, в порядку ст.344 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 233-235, 255-257, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджи Груп» надійшла скарга б/н 19.10.2020 (вх. №20385/20) на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Жаботинського І.В.

2. Визнати неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. з винесення постанови від 28.09.2020 у виконавчому провадженні №62882022 про повернення наказу №905/3250/16 від 11.08.2020 Господарського суду Донецької області, стягувану.

3. Визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Жаботинського І.В. від 28.09.2020 у виконавчому провадженні №62882022.

У судовому засіданні 04.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст складено та підписано 09.02.2021.

Суддя Діна Миколаївна Огороднік

(Д.М. Огороднік)