ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" лютого 2021 р. Cправа № 910/10961/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" (вул. Михайлівська, 19, кв. 8, м. Київ, 01001; вул. Полтавська, буд.10, офіс 238, м. Київ, 01135)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаліон Груп" (проїзд Фруктовий, буд. 2, м. Вінниця, Вінницька обл., 21000)

про стягнення 1007704,31 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.М.

за участю представників:

позивача: Шевченко М.М.

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

13.10.2020 р. до Господарського суду Вінницької області надійшла за підсудністю з Господарського суду міста Києва позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаліон Груп" про стягнення 1007704,31 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 15.10.2020 р. позовну заяву - залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

03.11.2020 р. від позивача надійшла заява про усунення недоліків до позовної заяви, яка судом прийнята як така, що подана в строк встановлений ухвалою суду від 15.10.2020 р.

Ухвалою суду від 05.11.2020 р. відкрито провадження у справі № 910/1096/20. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 30.11.2020 р.

Ухвалою суду від 30.11.2020 р. продовжено строк підготовчого провадження по справі № 910/10961/20 на 30 днів. Підготовче засідання у справі призначено на 11.01.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, ухвалою суду від 30.11.2020 р.

За результатами проведеного судового засідання 11.01.2021 р. судом було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.02.2021 р., як наслідок судом винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 11.01.2021 р. повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 03.02.2021 р.

На визначену дату в судове засідання з`явився представник позивача, який позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направлена кореспонденція суду повернута з поштовою відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою".

З врахуванням викладеного суд зазначає, що згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористались правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13,74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника відповідача.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що відповідач належним чином був повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Водночас слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив.

Так, 04.10.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаліон Груп», як Підрядником (далі - відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Термосантехсервіс», як Субпідрядником (далі - позивач) було укладено договір підряду № 04/10/19 (далі -договір).

Відповідно до п. 1.1. договору Субпідрядник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в даному договорі, виконати за завданням Підрядника, а Підрядник, у випадку відсутності зауважень до якості виконаних робіт, зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в даному договорі, прийняти і оплатити «Модернізація системи дощоприймальної каналізації на об`єкті: Пивоварний завод по вул. Пирогівский шлях 137 в Голосіївськом районі в м. Києві (Код ДКПП 42.21)», надалі за текстом - «Роботи», для ПрАТ «Карлсберг Україна», розташованого по вул. Пирогівський шлях, 137, м. Київ, в обсягах погоджених сторонами в локальному кошторисі (Додаток №2).

Відповідно до п. 4.2. договору Субпідрядник в межах орієнтовної договірної ціни виконує власними і залученими силами (субпідрядними організаціями) та засобами всі передбачені Договором роботи.

Згідно з п. 8.3. договору після закінчення робіт Субпідрядник та Підрядник оформлюють акт здачі-приймання виконаних робіт у двох примірниках для кожної сторони.

Пунктом 6.1.3. договору передбачено, що після повідомлення Субпідрядника про виконання певного обсягу робіт Підрядник зобов`язаний забезпечити їх приймання і оплату в передбаченому договору обсязі та строках; Підрядник зобов`язаний не пізніше 2 днів після отримання від Субпідрядника повідомлення про завершення виконання робіт направити комісію для їх приймання.

На виконання умов договору 12.12.2019 р. сторонами підписано та скріплено печатками:

- акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року форми №КБ-2в на суму 165 922,14 грн;

-акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року форми №КБ-2в на суму 1 034 823, 70 грн.

12.12.2019 р. сторонами підписано та скріплено печатками довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року форми КБ-3 (відповідно до якої загальна вартість виконаних будівельних робіт становить 1 200 745, 84 грн).

Згідно з п. 5.2. договору оплата за даним Договором проводиться Підрядником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Субпідрядника у платіжні дні (на момент укладення договору платіжні дні - вівторок і четвер):

-25 % попередня оплата від загальної суми за Договором, 75% загальної суми за Договором з відстрочкою платежу 93 календарних дні, починаючи з першого дня за звітним календарним місяцем, в якому відбулося підписання актів здачі-приймання виконаних робіт.

На виконання вимог п. 5.2. договору Підрядником на рахунок Субпідрядника 10.10.2019 р. сплачено попередню оплату у розмірі 250 000, 00 грн.

При цьому, позивач стверджує, що жодних інших оплат Підрядник на користь Субпідрядника не здійснював.

Таким чином, відповідач мав сплатити позивачу грошові кошти за виконані та прийняти Відповідачем роботи у розмірі 950 745, 84 грн в період з 01.01.2020 року по 03.04.2020 року (з урахуванням строків, визначених п. 5.2. договору).

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку (ст. 838 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Виходячи з норм ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 04.10.2019 р. укладено договір підряду, якими визначені істотні умови договору, які є обов`язковими для даного виду договору щодо яких між сторонами досягнуто згоди.

Відповідач відповідно до укладеного договору зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в даному договорі, виконати за завданням Підрядника а Підрядник, у випадку відсутності зауважень до якості виконаних робіт, зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в даному Договорі, прийняти і оплатити Модернізація системи дошопрпймальпої каналізації па об`єкті: Пивоварний завод по вул. Пирогівский шлях 137 в Голосіївськом районі в м. Києві (Код ДКПП 42.21), надалі за текстом - «Роботи», для ПрАТ «Карлсберг Україна», розташованого по вул. Пирогівський шлях, 137, м. Київ, в обсягах погоджених сторонами в локальному кошторисі (Додаток №2).

Розділом 5 між сторонами було погоджено, що загальна вартість робіт, що будуть виконані за даним договором, становить 1 200 745, 84 грн в т.ч. ПДВ 200 124,31 грн.

Відповідно до обопільно підписаного між сторонами Локального кошторису на будівельні роботи, вартість останніх становить 1 200 745, 84 грн.

Оплата за даним договором проводиться Підрядником шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Субпідрядника у платіжні дні (на момент укладення договору платіжні дні - вівторок і четвер): - 25 % попередня оплата від загальної суми за договором, 75% загальної сум договором з відстрочкою платежу 93 календарних дні, починаючи з першого дня за звітним календарним місяцем, в якому відбулося підписання актів здачі-прийом виконаних робіт п. 5.2. договору).

Моментом оплати вважається момент списання коштів з рахунку Замовника на рахунок Підрядника. Якщо останній день оплати припадає на неплатіжний день, то останнім, оплата вважається перший наступний платіжний день.

3агальна вартість робіт, що передбачена п 5.1 цього договору, може бути змінена за письмовою згодою Сторін та оформляється додатковою угодою до цього договору. У разі, якщо будь-яка з Сторін відмовляється від укладення відповідної угоди до цього договору, цей договір продовжує діяти до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором, без зміни розміру загальної варі робіт.

Субпідрядник в межах орієнтовної договірної ціни виконує власними і залученими силами (субпідрядними організаціями) та засобами всі передбачені договором роботи (п. 4.2. договору).

Згідно з п. 8.3. договору після закінчення робіт Субпідрядник та Підрядник оформлюють акт здачі-приймання виконаних робіт у двох примірниках для кожної сторони.

Пунктом 6.1.3. договору передбачено, що після повідомлення Субпідрядника про виконання певного обсягу робіт Підрядник зобов`язаний забезпечити їх приймання і оплату в передбаченому договору обсязі та строках; Підрядник зобов`язаний не пізніше 2 днів після отримання від Субпідрядника повідомлення про завершення виконання робіт направити комісію для їх приймання.

Так, матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов укладеного договору між сторонами 04.10.2019 р. підписано та скріплено печатками: акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року форми №КБ-2в на суму 165 922,14 грн та акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2019 року форми №КБ-2в на суму 1 034 823, 70 грн.

Водночас, 12.12.2019 р. сторонами підписано та скріплено печатками довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року форми КБ-3, де загальна вартість виконаних будівельних робіт становить 1 200 745, 84 грн.

На виконання вимог п. 5.2. договору Підрядником на рахунок Субпідрядника 10.10.2019 р. сплачено попередню оплату у розмірі 250 000, 00 грн.

Водночас, на час звернення позивача з позовом до суду відповідач не сплати протягом строку встановленого договором визначену суму, а саме 1 200 745,84 грн (ціна договору) 250 000, 00 грн (сума попередньої оплати) = 950 745,84 грн (борг).

Судом встановлено (та підтверджено ), що позивач виконав підрядні роботи на суму встановлену договором, підтвердивши факт виконання актами приймання-передачі виконаних робіт.

Натомість матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виконав умови укладеного договору підряду, тому позов в частині стягнення з останнього 950 745,84 грн підлягає задоволенню.

Крім того, судом розглянуто вимогу про стягнення з відповідача 39 931,33 грн пені; 6 546,12 грн 3 % річних та 10 481,02 грн інфляційних втрат.

Відповідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із вимогами ч.6 ст. 231 та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 10.2 договору за несвоєчасне виконання договірних зобов`язань Підрядником по п.п.5.2 Підрядник сплачує пеню у розмірі 0,05% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми заборгованості.

Перевіряючи поданий позивачем розрахунок за допомогою програми "Ліга.Закон" судом у підрахунку інфляційних втрат та 3 % річних не виявлено помилок, відповідачем не надано свого контрозрахунку, тому позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення.

Стосовно заявленої до стягнення пені суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши математичний розрахунок пені, наведений позивачем в позовній заяві, суд встановив, що він здійсненний з розрахунку 0,05 % від простроченої суми грошового зобов`язання за кожен день прострочення, що є більшим від подвійної облікової ставки НБУ та є порушенням наведеного вище Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Здійснивши власний математичний розрахунок пені з урахуванням вимог ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч. 6 ст. 232 ГК України по заявленим позивачем періодам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача пені за порушення зобов`язання за умовами договору підлягає частковому задоволенню у розмірі 35 432,17 грн. В решті пені слід відмовити.

Згідно із ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Витрати на судовий збір підлягають відшкодуванню з відповідача за правилами ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаліон Груп" (проїзд Фруктовий, буд. 2, м. Вінниця, Вінницька обл., 21000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Термосантехсервіс" (вул. Михайлівська, 19, кв. 8, м. Київ, 01001; вул. Полтавська, буд.10, офіс 238, м. Київ, 01135, ) 950 745,84 грн сума боргу; 35 432,17 грн пені; 6 546,12 грн 3 % річних та 10 481,02 грн інфляційних втрат та судовий збір в розмірі 15 048,08 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного тексту судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 11 лютого 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Михайлівська, 19, кв. 8, м. Київ, 01001; вул. Полтавська, буд.10, офіс 238, м. Київ, 01135)

3 - відповідачу (проїзд Фруктовий, буд. 2, м. Вінниця, Вінницька обл., 21000)