ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 справа № 914/3325/20

м.Львів

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Пьотінгер Україна», м.Бориспіль Київської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір-Інвест.», с.Бердихів Яворівського району Львівської області

про стягнення 113027,14 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Калиновський В.В. - адвокат

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пьотінгер Україна» звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір-Інвест.» про стягнення 113027,14 грн заборгованості, з якої 107367,22 грн основний борг, 2741,08 грн інфляційні втрати, 2918,84 грн 3% річних, а також про відшкодування судових витрат.

Ухвалою суду від 28.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 27.01.2021.

12.01.2021, за вх.№464/21, в документообігу суду зареєстровано подані відповідачем заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

26.01.2021, за вх.№1790/21, в документообігу суду зареєстровано подане позивачем заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними в матеріалах справи документами.

26.01.2021 на розгляд Господарського суду Львівської області поступила зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір Інвест.» до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Пьотінгер Україна» про стягнення суми сплачених коштів в розмірі 140000,00грн. До зустрічної заяви долучено докази скерування її примірника з додатками на адресу позивача 20.01.2021.

27.01.2021, за вх.№1922/21, в документообігу суду зареєстровано подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з зайнятістю повноважного представника в іншому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 27.01.2021 відкладено розгляд справи на 10.02.2021.

Ухвалою суду від 01.02.2021 зустрічну позовну заяву вих.№44/20 від 19 січня 2021 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір-Інвест.» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пьотінгер Україна» про стягнення 140 000,00 грн та додані до неї матеріали повернуто заявнику.

08.02.2021, за вх.№2947/21, від позивача поступили заперечення на подані Відповідачем заперечення про розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

09.02.2021, за вх.№3098/21, від відповідача поступило клопотання про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву та, за вх.№3099/21, від відповідача поступив відзив на позовну заяву.

З підстав, викладених в ухвалі суду від 10.02.2021 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та заміни судового засідання з розгляду справи на підготовче засідання.

З підстав, викладених в ухвалі суду від 10.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача від 05.02.2021 №134/21 (вх.№30985/21 від 09.02.2021) про поновленні строку на подання відзиву на позовну заяву, долучено відзив на позовну заяву (вх.№3073/21 від 09.02.2021) до матеріалів справи, проте постановлено не брати до уваги при розгляді справи по суті.

Позивач явки представника в судове засідання 10.02.2021 не забезпечив, у поданій заяві від 26.01.2021, за вх.№1790/21, просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними в матеріалах справи документами.

Представник відповідача в судове засідання 10.02.2021 з`явився, позовні вимоги заперечив.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між сторонами було укладено договір поставки №29012020/1 від 29.01.2020, на виконання якого позивач поставив товар на суму 199735,99 грн, проте відповідач в порушення умов договору здійсним лише часткову оплату у розмірі 92368,77 грн., у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача нараховані 2741,08 грн. інфляційних втрат та 2918,84 грн. 3% річних, відповідно до ст.625 ЦК України.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позову, у встановлений ухвалою суду від 28.12.2020 п`ятнадцятиденний строк, з моменту отримання ухвали, не подав. в судовому засіданні підтвердив, що має місце сума основного боргу за поставлений товар у сумі 107367,22 грн.

26.01.2021 в межах строку для подання відзиву у справі за первісним позовом на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ТзОВ «Явір-Інвест.».

Ухвалою суду від 01.02.2021 зустрічну позовну заяву з доданими документами повернуто позивачу за зустрічним позовом.

Обставини справи.

29 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пьотінгер Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Явір-Інвест.» було укладено договір поставки №29012020/1 (надалі іменується «Договір»).

В порядку та на умовах, визначених Договором, ТОВ «Пьотінгер Україна» поставило, а ТзОВ «Явір-Інвест.» прийнято (отримано) запасні частини (деталі) до сільськогосподарської техніки (надалі - Товар) загальною вартістю 199 735,99 грн.

Поставка товару за Договором підтверджується видатковими накладними:

№405 від 17.02.2020р. на суму 173993,98 грн.

№645 від 10.03.2020р. на суму 5567,04 грн.

№1016 від 03.04.2020р. на суму 1801,73 грн.

№1063 від 08.04.2020р. на суму 497,28 грн.

№1118 від 13.04.2020р. на суму 1087,10 грн.

№ 1246 від 27.04.2020р. на суму 16788,86 грн.

Згідно п.3.1 договору, ціна товару, який поставляється за цим Договором, е договірною та являється узгодженою з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладної на Товар, або з моменту здійснення оплати згідно рахунка фактури.

Відповідно до пункту 3.2. Договору Розрахунки за кожну поставлену партію товару з моменту одержання та підписання Покупцем (законним представником Покупця) видаткової накладної, здійснюється у безготівковому порядку протягом 30 (тридцяти) календарних днів.

Згідно п.п.4.1, 4.2 Договору, передача Товару здійснюється протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати направлення замовлення покупця (п. 5.1 Договору) для Постачальника та підтверджується видатковою накладною, оформленою відповідно до вимог чинного законодавства України. Моментом виконання обов`язку Постачальника передати Товар є момент надання Товару в розпорядження Покупця.

Відповідно до п.5.2 Договору факт приймання Товару Покупцем підтверджується видатковою накладною. Приймання Товару Покупцем свідчить про факт узгодження обома Сторонами асортименту, кількості і ціни Товару,

ТзОВ «Пьотінгер Україна» звернулося до ТзОВ «Явір-Інвест.» із вимогою від 17.09.2020р. вих. №б/н про виконання прострочених грошових зобов`язань; вказана вимога була отримана Відповідачем 22 вересня 2020 року.

Станом на дату звернення із вимогою від 17.09.2020р. №б/н прострочена заборгованість ТзОВ «Явір-Інвест.» перед ТзОВ «Пьотінгер Україна» за отриманий по Договору товар становила 107367,22 грн.; до вказаної дати Відповідачем була здійснена часткова оплата товару на суму 92 368,77 грн. Вимога позивача залишилась без задоволення, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення непогашеної заборгованості.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за період січень 2020 по листопад 2020 заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 107367,22 грн.

Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 113027,14 грн, з якої: 107367,22 грн. основного боргу, 2741,08 грн. інфляційних втрат та 2918,84 грн. 3% річних.

Оцінка суду.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Договір №29012020/1 від 29.01.2020 на підставі якого заявлено позовні вимоги, за своєю правовою природою є договором поставки.

За договором поставки, відповідно до п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо твердження відповідача про відсутність у нього договору, суд зазначає наступне.

Відсутність у відповідача договору, не є свідченням того, що такий договір між сторонами не укладався.

У справі є належно засвідчена копія договору №29012020/1 від 29.01.2020, в відтак, що, відповідно, має силу письмового доказу.

Слід зауважити, що зустрічний позов був спрямований на об`єднання в одне первісним позовом, підставою якого є договір №29012020/1 від 29.01.2020.

Тим самим відповідач визнавав факт укладення цього договору і реальне його виконання (здійснення поставки товару позивачем і часткове виконання відповідачем зобов`язань з оплати товару).

З документів у справі (платіжних доручень відповідача, рахунків позивача на оплату товару) вбачається, що відповідач перерахував позивачу кошти в рахунок оплати вартості товару, отриманого саме за договором поставки №29012020/1 від 29.01.2020.

Також відповідач не посилається на розірвання договору поставки №29012020/1 від 29.01.2020, чи визнання його недійсним (повністю чи в частині).

Із врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що посилання відповідача на відсутність у нього договору поставки №29012020/1 від 29.01.2020 не заслуговує на увагу, не впливає на результат вирішення даного спору і не перешкоджає розглянути спід по суті на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач по справі не вжив заходів щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. Станом на час розгляду справи Відповідач не погасив основний борг та не надав доказів погашення заборгованості, яка заявлена до стягнення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено доводи позивача про існування у відповідача заборгованості по оплаті вартості отриманого товару в сумі 107367,22 грн. за договором поставки №29012020/1 від 29.01.2020, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення основного боргу в сумі 107367,22 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Перевірка розрахунку пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат здійснена судом за допомогою інструменту Калькулятори системи інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН (аналогічна правова позиція відображена у Постанові Верховного Суду від 14.02.2018р. у справі № 917/1622/16).

Нормами ст.625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а саме: сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми.

Здійснивши перерахунок 3% річних за допомогою програми ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3 ТОВ Інформаційно-аналітичний центр ЛІГА, ТОВ ЛІГА: ЗАКОН, 2021 встановив, що:

по видатковій накладній №405 від 17.02.2020 (термін оплати , згідно п.3.2. Договору до 18.03.2020 включно)

за період з 19.03.2020 по 18.04.2020 від суми боргу 168993,98 грн. розмір 3% річних становить 429,41 грн.;

за період з 19.04.2020 по 20.05.2020 від суми боргу 163993,98 грн. розмір 3% річних становить 430,15 грн.;

за період з 21.05.2020 по 28.05.2020 від суми боргу 158993,98 грн. розмір 3% річних становить 104,26 грн.;

за період з 29.05.2020 по 18.06.2020 від суми боргу 148993,98 грн. розмір 3% річних становить 256,47 грн.;

за період з 19.06.2020 по 25.062020 від суми боргу 138993,98 грн. розмір 3% річних становить 79,75 грн.;

за період з 26.06.2020 по 07.07.2020 від суми боргу 128993,98 грн. розмір 3% річних становить 126,88 грн.;

за період з 08.07.2020 по 09.07.2020 від суми боргу 118993,98 грн. розмір 3% річних становить 19,51 грн.;

за період з 10.07.2020 по 30.07.2020 від суми боргу 108993,98 грн. розмір 3% річних становить 187,61 грн.;

за період з 31.07.2020 по 06.08.2020 від суми боргу 98993,98 грн. розмір 3% річних становить 56,80 грн.;

за період з 07.08.2020 по 11.12.2020 від суми боргу 88993,98 грн. розмір 3% річних становить 926,41 грн.

по видатковій накладній №1063 від 08.04.2020 (термін оплати, згідно п.3.2. Договору до 08.05.2020 включно):

за період з 09.05.2020 по 11.12.2020 від суми боргу 497,28 грн. розмір 3% річних становить 8,85 грн..

по видатковій накладній №1118 від 13.04.2020 (термін оплати, згідно п.3.2. Договору до 13.05.2020 включно):

за період з 14.05.2020 по 11.12.2020 від суми боргу 1087,10 грн. розмір 3% річних становить 18,89 грн..

по видатковій накладній №1246 від 27.04.2020 (термін оплати, згідно п.3.2. Договору до 27.05.2020 включно):

за період з 28.05.2020 по 11.12.2020 від суми боргу 16788,86 грн. розмір 3% річних становить 272,47 грн.

Відтак, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення 3% річних підлягає до задоволення частково 2917,46 грн. В задоволенні решти вимоги про стягнення 3% річних відмовити за безпідставністю нарахування.

Суд, здійснивши перерахунок інфляційних втрат за допомогою програми ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3 ТОВ Інформаційно-аналітичний центр ЛІГА, ТОВ ЛІГА: ЗАКОН, 2021 встановив, що:

по видатковій накладній №405 від 17.02.2020 (термін оплати , згідно п.3.2. Договору до 18.03.2020 включно)

за період з 07.08.2020 по 11.12.2020 від суми боргу 88993,98 грн. розмір інфляційних втрат становить 2330,68 грн.

по видатковій накладній №1063 від 08.04.2020 (термін оплати, згідно п.3.2. Договору до 08.05.2020 включно):

за період з 09.05.2020 по 11.12.2020 від суми боргу 497,28 грн. розмір інфляційних втрат становить 12,50 грн..

по видатковій накладній №1118 від 13.04.2020 (термін оплати, згідно п.3.2. Договору до 13.05.2020 включно):

за період з 14.05.2020 по 11.12.2020 від суми боргу 1087,10 грн. розмір інфляційних втрат становить 27,33 грн..

по видатковій накладній №1246 від 27.04.2020 (термін оплати, згідно п.3.2. Договору до 27.05.2020 включно):

за період з 28.05.2020 по 11.12.2020 від суми боргу 16788,86 грн. розмір інфляційних втрат становить 370,57 грн.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає до задоволення повністю у заявленій позивачем сумі 2741,08 грн.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, хоч йому було створено усі можливості для надання заперечень, судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги з підлягають до задоволення частково і до стягнення з відповідача належить: 107367,22 грн. основного боргу, 2917,46 грн. 3% річних, 2741,08 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відшкодування витрат позивача на оплату судового збору покладається на відповідача у розмірі 2101,97 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2, 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-80, 91, 123, 129, 236-238, 240, 241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Явір-Інвест.», 81064, Львівська область, Яворівський район, с.Бердихів, вул..Промислова, буд.8, ідентифікаційний код 38380596) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пьотінгер Україна» (08300, Київська область, м.Бориспіль вул.Привокзальна, буд.50, ідентифікаційний код 34864680) 107367,22 грн. основного боргу, 2917,46 грн. 3% річних, 2741,08 грн. інфляційних втрат, 2101,97грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили .

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено 15.02.2021.

Суддя С.Б. Кітаєва