РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2021Справа № 910/12357/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Єременок О.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рок Дизайн" до приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхування" про стягнення 853 493,21 грн.,

за участі представників:

позивача: Шабаровського Б.В. за ордером від 1 липня 2020 року серії АА № 1028408;

відповідача: Синюка С.Л. за ордером від 16 вересня 2020 року серії КС № 791450;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У серпні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Рок Дизайн" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхування" (далі - Компанія) заборгованості в розмірі 853 493,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань за договором страхування від 2 серпня 2019 року № 1901247 з виплати страхового відшкодування позивачу в розмірі 807 500,00 грн., у зв`язку з настанням страхового випадку - викрадення застрахованого автомобіля "Nissan X-Trail", державний номерний знак НОМЕР_1 . Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 14 777,25 грн. пені, 16 150,00 грн. інфляційних втрат, 15 065,96 грн. трьох процентів річних, нарахованих за несвоєчасне здійснення вказаної виплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

26 серпня 2020 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 25 серпня 2020 року подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з наведеними обставинами ухвалою Господарського суду міста Києва від 27 серпня 2020 року було відкрито провадження у справі № 910/12357/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін.

18 вересня 2020 року через відділ діловодства суду надійшов відзив Компанії на позовну заяву від 16 вересня 2020 року № 1236-141343, в якому остання заперечила проти задоволення позовних вимог Товариства, посилаючись на те що, в діях відповідача відсутній факт порушення прав позивача. Крім того, Компанія зазначила, що Товариством не було виконано умов договору страхування щодо своєчасного надання інформації стосовно особи, яка була власником викраденого транспортного засобу на момент укладення вищевказаного договору, а також інформації щодо перереєстрації зазначеного автомобіля та зміну реєстраційних документів і знаків, у зв`язку з чим позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування.

Також 18 вересня 2020 року через загальний відділ канцелярії Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача від 16 вересня 2020 року № 1238-141343 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, а також заперечення від 16 вересня 2020 року № 1237-141343 проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21 вересня 2020 року вищенаведене клопотання відповідача задоволено, розгляд справи № 910/12357/20 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 15 жовтня 2020 року.

1 жовтня 2020 року через загальний відділ канцелярії суду надійшла відповідь позивача на відзив від 28 вересня 2020 року, в якій останній навів аргументи на спростування викладених відповідачем у відзиві обставин.

15 жовтня 2020 року судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 19 листопада 2020 року.

Підготовче засідання у справі № 910/12357/20, призначене на 19 листопада 2020 року, не відбулося в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Павленка Є.В.

Оскільки підстави, через які не відбулося вказане засідання, відпали, суд, ухвалами від 17 грудня 2020 року повідомив сторін про призначення підготовчого засідання на 14 січня 2021 року.

У судовому засіданні 14 січня 2021 року судом без виходу до нарадчої кімнати було постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого засідання на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14 січня 2021 року підготовче провадження у даній справі було закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 4 лютого 2021 року.

У судовому засіданні 4 лютого 2021 року представник позивача підтримав вимоги, викладені у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2018 року між Товариством та товариством з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг" (далі - ТОВ "ВіЕйБі Лізинг") було укладено договір фінансового лізингу № 180731-1/ФЛ-Ю-А, за умовами якого останнє передало позивачу в лізинг на 12 місяців автомобіль - "Nissan X-Trail", 2018 року випуску, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_2 , вартість якого з ПДВ складала 977 975,00 грн.

Актом прийому-передачі від 31 липня 2018 року предмета лізингу в користування за вищевказаним договором фінансового лізингу лізингодавець передав Товариству зазначений транспортний засіб. Крім того, актом прийому-передачі від 1 серпня 2018 року за договором фінансового лізингу лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв: свідоцтво про державну реєстрацію СХК 947333 від 1 серпня 2018 року, видане на предмет лізингу, а також комплект державних реєстраційних номерних знаків - НОМЕР_3 .

Вищезазначений автомобіль був застрахований лізингодавцем у ПАТ "Страхова компанія "Універсальна" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 31 липня 2018 року № 3003/390/000001, згідно з яким страхувальником і вигодонабувачем було товариство з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг", лізингоотримувачем - Товариство. Строк дії даного договору з 31 липня 2018 року по 30 липня 2019 року.

За період з 31 липня 2018 року по 30 липня 2019 року позивач виконав свої зобов`язання за договором лізингу в повному обсязі. Останній платіж був здійснений Товариством 24 серпня 2019 року.

2 серпня 2019 року між Товариством та Компанією був укладений договір страхування "Просто-Каско Плюс" серії PKS № 1901247 автомобіля "Nissan X-Trail", державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_2 , строком дії з 3 серпня 2019 року по 2 серпня 2020 року.

Зазначений договір підписаний уповноваженими представниками його сторін, а також скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 цієї угоди страхувальником та вигодонабувачем за вказаним договором є Товариство, а відповідно до заяви позивача на страхування транспортного засобу від 2 серпня 2018 року, яка є невід`ємною частиною даного правочину, останній є власником вищевказаного автомобіля.

За пунктом 1.4 договору застрахований транспортний засіб - автомобіль "Nissan X-Trail", державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_2 , дата реєстрації 1 серпня 2018 року.

2 серпня 2019 року Товариство здійснило перший страховий платіж у розмірі 13 158,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від цієї ж дати № 1785.

Також судом встановлено, що 19 червня 2019 року між позивачем та ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" було складено та підписано акт приймання-передачі про те, що 31 липня 2018 за актом приймання-передачі згідно з договором фінансового лізингу від 31 липня 2018 року № 180731-1/ФЛ-Ю-А, останній здав, а Товариство прийняло транспортний засіб - автомобіль "Nissan X-Trail", 2018 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_2 , свідоцтво серії НОМЕР_4 , видане територіальним сервісним центром № 8044 МВС у м. Києві 1 серпня 2018 року. У подальшому на підставі цього акта відбулася перереєстрація вищевказаного транспортного засобу на нового власника - Товариство, видане нове свідоцтво на транспортний засіб від 19 вересня 2019 року серії НОМЕР_5 , а також змінено державний реєстраційний номер на НОМЕР_1 .

12 листопада 2019 року стався страховий випадок - застрахований автомобіль було викрадено невідомими особами. За вказаним фактом було зареєстровано кримінальне провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 листопада 2019 року під номером: 0008310 за частиною 3 статті 289 Кримінального кодексу України.

13 листопада 2019 року до Компанії із заявою про повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку, звернулась заступник директора позивача Гандзюк Тетяна Леонідівна та повідомила, що 11 листопада 2019 року в місті Києві на вулиці Дніпровська набережна біля будинку 19а, близько 17:00 год., вона припаркувала вказаний автомобіль на паркувальному місці біля двору і виявила його відсутність 12 листопада 2019 року близько 15:20 год.

12 грудня 2019 року Компанією було прийнято рішення про відмову у визнанні страхового випадку та виплаті страхового відшкодування, посилаючись на порушення умов договору страхування, оскільки Товариством не було повідомлено відповідача про відчуження транспортного засобу та зміну реєстраційних документів і номерних знаків.

29 квітня 2020 року позивач направив відповідачу претензію від цієї ж дати № 139, в якій виклав мотиви неправомірності відмови у виплаті страхового відшкодування та просив здійснити вказану виплату.

27 травня 2020 року Компанія надіслала позивачу відповідь на претензію, в якій зазначила, що за результатами розгляду матеріалів страхової справи відповідачем вже було прийнято рішення про відмову у визнанні страхового випадку та виплати страхового відшкодування, а викладені у претензії твердження не містять підстав для перегляду прийнятого раніше рішення.

22 червня 2020 року на адресу Компанії адвокатом Товариства направлено лист-вимогу від цієї ж дати № 286, в якому було запропоновано відповідачу сплатити страхове відшкодування для уникнення судового спору та додаткових судових витрат. Відповіді на вищевказаний лист позивачем отримано не було.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у виплаті страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Як уже було встановлено судом, між Товариством та Компанією було укладено договір страхування "Просто-Каско Плюс" від 2 серпня 2019 року серії PKS № 1901247, предметом якого є майнові інтереси позивача, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованого транспортного засобу - автомобіля "Nissan X-Trail", державний номерний знак НОМЕР_3 .

Отже, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 67 ЦК України та Закону України "Про страхування" (далі - Закон).

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування) (пункт 2 частини 1 статті 980 ЦК України).

Згідно зі статтею 1 Закону страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 8 Закону визначено, що страховий ризик - це певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з пунктом 2.11.3.10 страховик має право відмовити страхувальникові у виплаті страхового відшкодування (виплати) або зменшити його розмір у випадках, передбачених цим договором та чинним законодавством України. Зокрема, підставою для відмови/зменшення страхового відшкодування (виплати) є невиконання та/або порушення страхувальником зобов`язань, умов, зазначених у цьому договорі.

Якщо застрахований ТЗ відчужується і власник ТЗ не подав заяву про припинення цього договору страхування, в такому разі ця угода припиняється з дня відчуження такого ТЗ (пункт 2.6.1.8 договору).

Пунктом 2.11 договору страхування передбачено перелік прав та обов`язків сторін.

Відповідно до пункту 2.11.2 цієї угоди страхувальник зобов`язаний: при її укладенні надати страховику інформацію про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі письмово інформувати його про будь-яку зміну ступеню страхового ризику та положень цього договору протягом 3 календарних днів з дати такої зміни; протягом двох робочих днів письмово повідомити страховика про зняття ТЗ з обліку або реєстрацію/перереєстрацію ТЗ в сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ України, заміні реєстраційних документів, реєстраційних (номерних) знаків, накладення арешту на застрахований ТЗ для дострокового припинення дії цього договору або внесення змін до нього; виконувати в повному обсязі умови цього договору. При цьому, порушення умов цієї угоди вигодонабувачем і особами, допущеними до керування застрахованим ТЗ за цим договором, розцінюється як порушення договору самим страхувальником; негайно (протягом 2-х робочих днів) повідомляти страховика про зміни в умовах експлуатації і використання застрахованого ТЗ, що виникли протягом строку дії цього договору, та повідомленнях страховикові при укладенні цього договору, і інших подіях, які впливають на збільшення ступеню страхового ризику.

Позивач у своїй заяві на страхування транспортного засобу від 2 серпня 2018 року вказав себе власником цього автомобіля. У той же час, відповідно до відомостей, які зазначені у свідоцтві від 1 серпня 2018 року серії НОМЕР_4 , власником автомобіля "Nissan X-Trail" на момент укладення спірного договору страхування було вказано ТОВ "ВіЕйБі Лізинг".

Крім того, як було встановлено судом, 19 вересня 2019 року відбулася перереєстрація застрахованого автомобіля "Nissan X-Trail". Водночас Товариство у порушення вимог пункту 2.11.2.7 не повідомило Компанію про те, що у вказану дату йому було видано нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , в якому зазначено нового власника транспортного засобу - позивача, а також про зміну реєстраційного номера на НОМЕР_1 .

Оскільки у порушення умов укладеного між сторонами договору страхування Товариство письмово не повідомило у встановлений строк відповідача про перереєстрацію вказаного автомобіля та заміну його реєстраційного номерного знаку, останній, відповідно до приписів пункту 2.11.3.10 правомірно відмовив у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з чим позовна вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в розмірі 807 500,00 грн. грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 14 777,25 грн., трьох процентів річних в сумі 15 065,96 грн. та 16 150,00 грн. інфляційних втрат є похідними від основної вимоги позивача, в якій судом відмовлено, то ці вимоги також не підлягають задоволенню.

За таких обставин у задоволенні позову Товариства слід відмовити.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати залишаються за позивачем та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 лютого 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко