ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2982/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сервісагро-Умань (20325, Черкаська обл., Уманський район, с. Городецьке, вул. Софіївська, буд. 1-А, )

До відповідача: Селянського (фермерського) господарства Вікторія (67412, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Яковлівка, )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від позивача: Патрікєєва І.В. на підставі ордеру серії ЧК №154356 від 18.01.2021р.;

Від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Сервісагро-Умань, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства (далі С(Ф)Г) Вікторія про стягнення заборгованості у розмірі 168 611 грн 10 коп., штрафу у розмірі 10 538 грн 16 коп., 39% річних у розмірі 67 602 грн 28 коп. та пені у розмірі 35 425 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.10.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №916/2982/20 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 24.11.2020р.

Ухвалою суду від 24.11.2020р. судове засідання відкладено на 17.12.2020р.

Враховуючи перебування судді Рога Н.В. з 14.12.2020р. по 24.12.2020р. на самоізоляції через контакт з пацієнтом з підтвердженим випадком COVID-19, судове засідання у справі №916/2982/20, призначене на 17.12.2020р. не відбулося, у зв`язку з чим ухвалою суду від 29.12.2020р. призначено судове засідання на 19.01.2021р.

Ухвалою суду від 19.01.2021р. відкладено судове засідання на 04.02.2021р.

Позивач ТОВ Сервісагро-Умань, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав , зазначених у позовній заяві.

Відповідач С(Ф)Г Вікторія, своїм правом на судовий захист не скористався, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надавав.

Ухвалу суду від 26.10.2020р. про відкриття провадження у справі №916/2982/20 було отримано С(Ф)Г «Вікторія» 30.10.2020р., що підтверджується поштовим повідомленням №48462/20, яке міститься в матеріалах справи.

Отже, відповідачу було відомо про справу №916/2982/20. Більше того, 16.11.2020р. до Господарського суду Одеської області надійшло клопотання С(Ф)Г «Вікторія» про відкладення судового засідання.

Позивач зазначає, що 26.02.2019р. між ТОВ "Сервісагро-Умань" (Постачальник) та С(Ф)Г «Вікторія» (Покупець) укладено Договір поставки №143-260219/н БР, на умовах розстрочення платежу, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у домовлений строк Покупцеві продукцію для сільгоспвиробництва, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п .1.2 Договору поставка товару здійснюється відповідно до додаткових угод (специфікацій) до цього Договору. Загальна кількість товару, найменування товару, що підлягає поставці, його певне співвідношення (асортимент), упаковка та маркування, ціна, строк порядок поставки та оплати, а також інші умови, визначаються додатковими угодами (специфікаціями) до цього договору, які є невід`ємною його частиною.

Позивач зазначає, що згідно п.4.1 Договору вартість товару повинна бути повністю сплачена постачальнику покупцем на умовах, які зазначені в додаткових угодах (специфікаціях) до даного договору, що є невід`ємною частиною договору.

У відповідності до додаткової угоди (специфікації) №1 від 01.04.2019р. ТОВ «Сервісагро-Умань» здійснило поставку товару СФГ «Вікторія» з умовою розрахунку 20% до 01.04.2019 року та 80% до 01.10.2019р. відносно товару «НК Неома 150К Круїзер насіння соняшнику», «НС ИМИСАН (екста) насіння гібриду соняшника», «НС X 2652 насіння гібриду соняшника (екста)» на суму 210 763 грн 86 коп.

Позивач вказує, що ним було поставлено відповідачу товар згідно видаткової накладної №617 від 05.04.2019 року на суму 210 763 грн 86 коп.

Однак, свої зобов`язання за Договором С(Ф)Г «Вікторія» щодо сплати 20% ціни товару, що становить 42 152 грн 80 коп., у строк до 01.04.2019р. не виконало, натомість, здійснило оплату в сумі 39 875 грн 40 коп. 03.04.2019р.

В подальшому, 09.07.2019р. відповідачем було сплачено позивачу 2 277 грн 40 коп, однак, враховуючи порушення строків, визначених Специфікацією №1, відповідачем було прострочено виконання зобов`язання за Договором на 100 днів, а саме з 01.04.2019р. по 09.07.2019р.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не було сплачено на користь ТОВ «Сервісагро-Умань» 80% від суми поставки товару, що становить 168 611 грн 10 коп., у строк до 01.10.2019р., у зв`язку з чим у С(Ф)Г «Вікторія» наявна заборгованість за Договором у розмірі 168 611 грн 10 коп.

Порушення С(Ф)Г «Вікторія» умов Договору позивач вважає порушенням свої прав та охоронюваних законом інтересів, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом та просить стягнути на свою користь заборгованість у розмірі 168 611 грн 10 коп.

В обґрунтування позову ТОВ «Сервісагро-Умань» також посилається на п.8.6.1 Договору, відповідно до якого за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті ціни товару Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 5% та пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу.

Керуючись п.8.6.1 позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі у 35 425 грн та штраф у розмірі 10 538 грн 16 коп., які просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім того, згідно п.8.6.2. Договору за порушення грошових зобов`язань по оплаті ціни товару Покупець на підставі ст.625 Цивільного Кодексу України сплачує на користь постачальника 39% річних від суми боргу.

Керуючись п.8.6.2 Договору позивач нарахував відповідачу 39% річних у розмірі 67 602 грн 28 коп., які також просить стягнути на свою користь у зв`язку з порушенням С(Ф)Г «Вікторія» умов Договору.

В обґрунтування позову позивач також зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Крім того, в якості нормативного обґрунтування позову позивач посилається на положення ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 692 Цивільного кодексу України та просить стягнути на свою користь заборгованість за поставлений товар у розмірі 168 610 грн 40 коп., пеню у розмірі у розмірі у 35 425 грн, штраф у розмірі 10 538 грн 16 коп. та 39% річних у розмірі у розмірі 67 602 грн 28 коп.

Відповідач не скористався своїм правом на судовий захист.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, суд встановив, що26.02.2019р. між ТОВ "Сервісагро-Умань" (Постачальник) та С(Ф)Г «Вікторія» (Покупець) укладено Договір поставки №143-260219/н БР, на умовах розстрочення платежу, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у домовлений строк Покупцеві продукцію для сільгоспвиробництва, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини щодо поставки товару.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України законодавець також встановив, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У частині 1 ст. 174 Господарського кодексу України законодавець встановив, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у зв`язку з укладенням Договору поставки у сторін виникли взаємні обов`язки.

У відповідності до п.2.1 Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до 31.12.2019р., а щодо невиконаних до цього дня зобов`язань та відповідальності - до повного їх виконання.

Відповідно до матеріалів справи сторони не надали доказів розірвання або припинення Договору станом на дату виникнення спірних правовідносин за цим Договором, таким чином, суд дійшов висновку про його чинність на момент здійснення поставки позивачем.

Згідно п1.2-1.4 Договору поставка товару здійснюється відповідно до додаткових угод (специфікацій) до цього Договору. Загальна кількість товару, найменування товару, що підлягає поставці, його певне співвідношення (асортимент), упаковка та маркування, ціна, строк порядок поставки та оплати, а також інші умови, визначаються додатковими угодами (специфікаціями) до цього договору, які є невід`ємною його частиною. Зобов`язання сторін по поставці відповідної партії товару (певного асортименту) у рамках цього Договору виникають лише після підписання сторонами відповідної додаткової угоди (специфікації) до цього Договору.

Згідно п.2.2 Договору поставка товару здійснюється на умовах, визначених відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів INCOTERMS - 2010. Конкретні умови поставки вказуються в додаткових угодах (специфікаціях) до цього Договору. При цьому фактичним вантажоотримувачем товару може бути як сам Покупець, так і вказані ним треті особи, які не є сторонами цього Договору і діють на підставі договору доручення.

Відповідно до п.2.4 Договору строки, порядок та інші умови поставки, вибірки (отримання) товару встановлюються сторонами в додатковій угоді (Специфікації).

Сторони за Договором в Додатковій угоді (Специфікації) №1 від 01.04.2019р., яка є додатком №1 до Договору, визначили найменування та кількість товару, ціну товару, строк оплати та умови поставки.

Так, у відповідності до Додаткової угоди (Специфікації) №1 позивач зобов`язався поставити на користь С(Ф)Г «Вікторія» насіння соняшника «НК Неома 150К Круїзер» у кількості 11 мішків, насіння гібриду соняшника «НС ИМИСАН (екста)» у кількості 37 мішків та насіння гібриду соняшника «НС X 2652 (екста)» на загальну суму 210 763 грн 86 коп. Строк поставки до 01.05.2019р. Строк оплати 20% від вартості товару до 01.04.2019р. та 80% - до 01.10.2019р.

Відповідно до матеріалів справи позивач поставив відповідачу товар відповідно до видаткової накладної №617 від 05.04.2019р. на суму 210 763 грн 86 коп.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, враховуючи положення Додаткової угоди (Специфікації) №1, відповідач мав сплатити 20% від вартості товару, що становить 42 152 грн 80 коп., у строк до 01.04.2019р. та 80% від вартості товару, що становить 168 611 грн 10 коп, у строк до 01.10.2019р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено строк оплати 20% вартості товару, зокрема, відповідач сплатив на користь позивача 39 875 грн 40 коп. 03.04.2019р. та 2 277 грн 40 коп. 09.07.2019р. В свою чергу 80% вартості товару, що становить 168 611 грн 10 коп., відповідачем не було сплачено.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням зазначеного, виходячи з матеріалів справи, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 168 611 грн 10 коп.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 8.6.1 Договору встановлено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті ціни товару Покупець сплачує на користь Постачальника штраф у розмірі 5% та пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу.

Перевіривши розрахунок пені наданий позивачем , суд встановив, що він здійснений з порушенням норм чинного законодавства, а саме- без урахування ч.6 ст.232 Господарського кодексу України . Відповідно до розрахунку пені, здійсненого судом, підлягає стягненню на користь позивача пеня у розмірі 22 989 грн 08 коп..

Розрахунок штрафу у розмірі 5% здійснений позивачем вірно, у зв`язку з чим штраф у розмірі 10 538 грн 16 коп. підлягає стягненню на користь позивача.

Згідно п.8.6.2. Договору за порушення грошових зобов`язань по оплаті ціни товару Покупець на підставі ст.625 Цивільного Кодексу України сплачує на користь постачальника 39% річних від суми боргу.

Перевіривши розрахунок 39% річних, наданий позивачем до позову, судом встановлено, що він не є вірним. Здійснивши власний розрахунок, судом було встановлено, що 39% річних становить 67 341 грн 88 коп.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Сервісагро-Умань до Селянського (фермерського) господарства Вікторія про стягнення заборгованості у розмірі 168 611 грн 10 коп., штрафу у розмірі 10 538 грн 16 коп., пені за ставкою 39% річних у розмірі 67 602 грн 28 коп. та пені у розмірі 35 425 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути Селянського (фермерського) господарства Вікторія (67412, Одеська обл., Роздільнянський р-н, с. Яковлівка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сервісагро-Умань (20325, Черкаська обл., Уманський район, с. Городецьке, вул. Софіївська, буд. 1-А, ) заборгованість у розмірі 168 611 грн 10 коп., пеню у розмірі 22 989 грн 08 коп., 39% річних у розмірі 67 341 грн 88 коп, штраф у розмірі 10 538 грн 16 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 042 грн 21 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 09 лютого 2021 р.

Суддя Н.В. Рога