ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1106/20
Південно - західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.

суддів: Богатиря К.В., Бєляновського В.В.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю:

від ТОВ «Автошайрподілля» - Спектор Ю.І., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підпиємців та громадських формувань б/н від 09.02.2021;

Представник Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

на рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2020

у справі № 916/1106/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автошайрподілля»

до відповідача Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

про стягнення заборгованості за Договором на закупівлю послуг від 12.09.2019 № 19/73-Т у розмірі 7 547 898,18 грн.

суддя суду першої інстанції: Шаратов Ю.А.

місце винесення ухвали: м. Одеса, Господарський суд Одеської області

повний текст рішення складено 21.09.2020.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автошайрподілля» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про стягнення заборгованості за Договором на закупівлю послуг від 12.09.2019 № 19/73-Т у розмірі 7 547 898,18 грн.

Позовні вимоги позивача обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору на закупівлю послуг з перевезення вантажів № 19/73-Т та направлено на стягнення заборгованості у розмірі 7 547 898,18 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 11.09.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Автошайрподілля» задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автошайрподілля» 7 547 898,18 грн. та витрати на сплату судового збору в розмірі 113 218,48 грн.

Обґрунтування рішення суду першої інстанції.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов Договору від 12.09.2019 надано Відповідачу послуги з перевезення вантажів на загальну суму 7 547 898,18 грн., що підтверджується Актами надання послуг підписаними та скріпленими печатками сторін. Також на виконання умов Договору від 12.09.2019 Позивачем зареєстровано податкові накладні.

Проте, доказів оплати Відповідачем наданих Позивачем послуг за Договором від 12.09.2019 в матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим місцевим господарським судом задоволено позовні вимоги у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» звернулось до Південно - західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2020 у справі № 916/1106/20 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Акти надання послуг №25488 від 07.11.2019, № 26441 від 25.11.2019, № 26964 від 03.12.2019 підписані особою з однієї із сторін без зазначення її прізвища та імені, отже зазначені акти не містять обов`язкових реквізитів первинних документів, що не відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», у зв`язку з чим і Акт звірки взаєморозрахунків станом на 06.12.2019 не може вважатися доказом у справі в підтвердження обставин здійснення господарської операції, крім того Акт звірки не містить посилання на Договір.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції встановив надання позивачем послуг відповідачу на підставі неналежних та недостовірних доказів.

Крім того, відповідач зазначає, що Акти надання послуг №25488 від 07.11.2019, № 26441 від 25.11.2019, № 26964 від 03.12.2019 підписані від ТОВ «Автошайрподілля» шляхом факсимільного відтворення підпису без письмової угоди сторін, що є порушенням порядку оформлення первинних документів

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

12.01.2021 та 16.01.2021 до Південно - західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автошайрподілля» надійшли відзиви на апеляційну скаргу відповідно до яких звірки, просить суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області без змін.

Процесуальний рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 поновлено Державному підприємству «Морський торговельний порт «Чорноморськ» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2020 у справі № 916/1106/20.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2020 у справі № 916/1106/20.

Призначено справу № 916/1106/20 до розгляду на 09.02.2021 о 14:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 09.02.2021 надав пояснення, в яких заперечував проти апеляційної скарги та просив суд, рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

09.02.2021 до суду апеляційної інстанції від Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з необхідністю призначення судової експертизи у даній справі.

Колегією суддів в судовому засіданні відхилено означене клопотання, оскільки скаржником не надано відповідного клопотання про призначення у справі судової експертизи. Крім того, відповідно до частини третьої статті 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, що у даному випадку скаржником не було дотримано, а колегією суддів не встановлено винятковість випадку не подання зазначено клопотання в суді першої інстанції.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції.

12.09.2019 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір на закупівлю послуг з перевезення вантажів № 19/73-Т (далі - Договір від 12.09.2019).

Відповідно до підпунктів 1.1.1, 1.1.2 пункту 1.1, пункту 1.3 Договору від 12.09.2019 в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець (Позивач) зобов`язався надати послуги з перевезення вантажів дорожніми транспортними засобами, а замовник (Відповідач) зобов`язався сплачувати вартість таких послуг в строки, визначені договором. Найменування послуг: послуги з перевезення насипних вантажів автомобільним транспортом. Предмет закупівлі: код ДК 021:2015 - 60180000-3 «Прокат вантажних транспортних засобів із водієм для перевезення товарів». Обсяг послуг та перелік транспортних засобів, якими надаються послуги, наведено у Специфікації (Додаток 1 до цього договору, який є його невід`ємною частиною).

Згідно із пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Договору від 12.09.2019 ціна цього договору становить 19 888 869,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ (20 %) - 3 977 773,80 грн., разом 23 866 642,80 грн. у урахуванням ПДВ. Розмір плати за 1 (одну) тону перевезених вантажів за даним договором, визначається сторонами за цінами згідно Специфікації (Додаток 1), який є невід`ємною частиною даного договору. Загальна вартість послуг за договором являється фіксовано та змінам не підлягає, за винятком випадку, передбаченого пунктом 2.4 договору. Загальна вартість надання послуг може бути зменшена залежно від реального фінансування видатків замовника за взаємною згодою сторін.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору від 12.09.2019 замовник оплачує послуги шляхом здійснення прямого банківського переказу грошових коштів на рахунок виконавця у безготівковій формі після підписання відповідного Акту наданих послуг згідно виставленого виконавцем рахунку, зареєстрованої виконавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та виданої в установленому законодавством порядку замовнику, протягом 90 (дев`яносто) банківських днів з дня отримання від виконавця належним чином оформленого рахунку та підписання Акту наданих послуг. Виконавець зобов`язаний зареєструвати податкову накладну та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) (для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця) - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно із Спеціфікацією (Додаток 1 до Договору від 12.09.2019 № 19/73-Т) найменування та характеристики транспортного засобу - Спеціалізований вантажний авто - транспортний засіб з напівпричепом; вид вантажу - навалочний; одиниця виміру - тн; обсяг надання послуг (тн) - 555 555; ціна за 1 тн вантажів, грн. без ПДВ - 35,80; загальна вартість послуг, грн., без ПДВ 19 888 869,00 грн.; загальна вартість послуг, грн., з ПДВ 23 866 642,80 грн.

31.12.2019 між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду до Договору 19/73-Т від 12.09.2019 відповідно до якої сторони дійшли згоди керуючись частиною п`ятою статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», продовжити дію Договору на строк, достатній для проведення процедури на 2020 рік в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної договором, а саме становить 3 977 773,80 грн. без ПДВ, крім того ПДВ (20 %) 795 554,76 грн., разом 4 773 328,56 грн. з ПДВ.

Позивачем на виконання умов Договору від 12.09.2019 надано Відповідачу послуги з перевезення вантажів на загальну суму 7 547 898,18 грн., що підтверджується Актами надання послуг підписаними та скріпленими печатками сторін, а саме:

3 125 340,00 грн. - Акт надання послуг від 07.11.2019 № 25488 (а.с. 31);

3 047 823,23 грн. - Акт надання послуг від 25.11.2019 № 26441 (а.с. 32);

1 374 734,95 грн. - Акт надання послуг від 03.12.2019 № 26964 (а.с. 33).

Також на виконання умов Договору від 12.09.2019 Позивачем зареєстровано податкові накладні, а саме:

07.11.2019 № 198 на суму 3 125 340,00 грн. (а.с. 42-45);

25.11.2019 № 1049 на суму 3 047 823,23 грн. (а.с. 50-53);

03.12.2019 № 33 на суму 1 374 734,95 грн. (а.с. 46-49).

Докази оплати Відповідачем наданих Позивачем послуг за Договором від 12.09.2019 в матеріалах справи відсутні.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником у апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, зі змісту статті 901 Цивільного Кодексу України вбачається, що при наданні послуг оплаті підлягає сам процес діяльності виконавця, а тому чинним законодавством не вимагається оформлення приймання-передачі послуг, оскільки вони споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем.

Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, в порушення прийнятих на себе за договором на закупівлю послуг з перевезення вантажів № 19/73-Т від 12.09.2019 зобов`язань Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» не було здійснено оплати вартості виконаних позивачем послуг з перевезення.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення в повному обсязі позовних вимог про стягнення з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» заборгованості за Договором на закупівлю послуг від 12.09.2019 № 19/73-Т у розмірі 7 547 898,18 грн.

Відхилення аргументів апеляційної скарги.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, що Акти надання послуг №25488 від 07.11.2019, № 26441 від 25.11.2019, № 26964 від 03.12.2019 підписані особою з однієї із сторін без зазначення її прізвища та імені, отже зазначені акти не містять обов`язкових реквізитів первинних документів, що не відповідає вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та зазначає наступне.

Колегія суддів зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, як і певні недоліки в їх заповненні (описка, помарка, не заповнення певного реквізиту) носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості, а відтак не є і підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних, зокрема інших первинних документів, випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися). Крім того, зокрема, серед обов`язкових реквізитів первинного документа не передбачено відображення інформації про довіреності на отримання товарно - матеріальних цінностей, а тому не зазначення у видаткових накладних розшифровки підпису особи, що отримала товар, номеру та дати довіреності на отримання товарно - матеріальних цінностей не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості.

Крім того, акти надання послуг містять підпис особи (Вик. директор), що отримала послуги та відтиск печатки Товариства.

Поряд з цим у матеріалах справи, відсутні будь-які дані про те, що печатка Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» була загублена Підприємцем, викрадена в неї або в інший спосіб вибула з її володіння, через що печаткою могла б скористатися інша особа. Отже, наявність підпису та відтиск штампу відповідача, наявний на Актах надання послуг, є доказом участі скаржника у здійсненні господарської операції з прийняття виконаних послуг з перевезення.

Колегія суддів відзначає, що відсутність в Актах надання послуг назви посади особи, яка її прийняла, за наявності підпису у цих Актах, які засвідчений відтиском печатки замовника, не може свідчить про те, що такі Акті є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» у здійсненні господарської операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17.

Колегія суддів зауважує, що за весь час, що минув з моменту укладення Договору на закупівлю послуг з перевезення вантажів № 19/73-Т від 12.09.2019 та підписання сторонами актів надання послуг з боку Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на адресу позивача не надходило будь-яких претензій щодо наданих послуг.

Крім того, колегією суддів встановлено, що сторонами Договору на закупівлю послуг з перевезення вантажів № 19/73-Т від 12.09.2019 був складений та підписаний Акт звірки взаємних розрахунків станом на 06.12.2019, згідно із яким заборгованість Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» перед ТОВ «Автошайрподілля» склала 7547898,18 грн.

Акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Зазначена правова позиція у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 916/1727/17, від 19.04.2018 у справі № 905/1198/17 та від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Акт звірки взаємних розрахунків, підписаний бухгалтером Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» та скріплений печаткою, є доказом, що свідчить про фактичне визнання останнім наявності у нього перед позивачем боргу.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що Акти надання послуг №25488 від 07.11.2019, № 26441 від 25.11.2019, № 26964 від 03.12.2019 підписані від ТОВ «Автошайрподілля» шляхом факсимільного відтворення підпису без письмової угоди сторін, що є порушенням порядку оформлення первинних документів, колегія суддів зазначає наступне.

Проте, відповідачем відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, що позивачем був використаний факсимільний підпис на Актах надання послуг №25488 від 07.11.2019, № 26441 від 25.11.2019, № 26964 від 03.12.2019, крім того в судовому засіданні представник позивача підтвердив справжність підпису на означених Актах та здійснення господарських операцій.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційні скарги - залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 11.09.2020 у справі № 916/1106/20 - залишити без змін..

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.02.2021.

Головуючий суддя І.Г. Філінюк

Суддя В.В. Бєляновський

Суддя К.В. Богатир