ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1044/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Домініон Трейд"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство "Альтком Сервіс"

про стягнення заборгованості в сумі 10057 грн 35 коп., з яких: 8000 грн 08 коп. - заборгованість за поставлений товар, 324 грн 00 коп. - інфляційні втрати, 293 грн 26 коп. - 3 % річних, 1440 грн 01 коп. - пеня,

представники сторін в судове засідання не з`явилися

З урахуванням ч. 3 ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу у даній справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суть спору.

ТОВ "Домініон Трейд" звернулося до господарського суду з позовом до ТОВ "БК "Альтком Сервіс" про стягнення заборгованості в сумі 10057 грн 35 коп., з яких: 8000 грн 08 коп. - заборгованість за поставлений товар, 324 грн 00 коп. - інфляційні втрати, 293 грн 26 коп. - 3 % річних, 1440 грн 01 коп. - пеня.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою суду від 27.11.2020 позовну заяву залишено без руху; зобов`язано позивача у десятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме належні докази відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів (фіскальний чек).

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою суду від 14.12.2020 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначити на 12.01.2021; зобов`язано позивача подати суду оригінали долучених до позовної заяви документів для огляду в судовому засіданні.

Протокольною ухвалою від 12.01.2021 розгляд справи відкладено на 10.02.2021. Про дату та час розгляду справи сторін повідомлено відповідними ухвалами.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися (явка не визнавалась судом обов`язковою).

Матеріали справи містять клопотання, які надійшли до суду електронною поштою з ЕЦП від позивача № 24/12/2020 від 24.12.2020 (вх. № 18386/20 від 28.12.2020) та № 09/01/2021 від 09.01.2021 (вх. № 2095/21 від 10.02.2021) про розгляд справи за його відсутності, в яких останнім також зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Крім того, 11.01.2021 до суду від позивача надійшло клопотання б/н від 05.01.2020 (вх. № 205/21) про надання для огляду в судовому засіданні документів, в якому останній просить після огляду документів повернути їх ТОВ "Домініон Трейд".

В ході розгляду даної справи судом оглянуто оригінали долучених до позовної заяви документів та встановлено їх відповідність наявним в матеріалах справи копіям.

Що стосується повідомлення ТОВ "БК "Альтком Сервіс" про дату та час розгляду справи, то ухвали суду від 27.11.2020, 14.12.2020 та 12.01.2021 направлялися відповідачу за його місцезнаходженням, яке вказане у позовній заяві і визначене у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 87 від 21.11.2020.

Надсилання ухвал підтверджується відтиском штампу вихідної кореспонденції на їх звороті та сформованими списками розсилки.

На адресу суду поверталися поштові відправлення, які надсилалися на адресу відповідача, із відміткою органу поштового зв`язку: "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у п. 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення. Рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду (п. 99-2).

Отже, відповідач належним чином повідомлявся про розгляд даної справи.

Судом належно виконано обов`язок щодо повідомлення усіх учасників справи про дату та час розгляду справи.

Правом участі у судових засіданнях та правом на подачу відзиву на позов відповідач не скористався. Жодних заяв чи клопотань від відповідача з приводу подання відзиву на позов чи відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд констатує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Згідно ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

При розгляді даної справи суд керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Позиції сторін.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача договірних зобов`язань згідно договору поставки № 29/08-1 від 29.08.2019 в частині оплати за поставлений товар. За порушення строків оплати відповідачу нараховано інфляційні втрати, 3 % річних та пеню. Свою позицію позивач обґрунтовує положеннями ст. 526, 527, 610, 611, 625, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193, 265 Господарського кодексу України.

Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 3000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

29.08.2019 між ТОВ "Домініон Трейд" (продавець) та ТОВ "БК "Альтком Сервіс" (покупець) укладено договір поставки № 29/08-01.

Як зазначено у п. 9.1 договір набуває сили з моменту підписання і діє до повного виконання взаєморозрахунків між сторонами.

Згідно п. 1.1 договору продавець зобов`язався на умовах, визначених договором передати у власність покупця майно, а покупець - прийняти і оплатити товар.

Предметом договору є залізобетонні вироби відповідно до узгодженого переліку, що вказано в рахунках та у специфікаціях (п. 1.2 договору).

Згідно специфікації № 1 (додаток № 1 до договору) від 29.08.2019 назва продукції: стояк бетонний СВ 9,5-2; кількість 20 штук, ціна 46000 грн 00 коп.

Відповідно до п. 3.1 договору продавець надає на адресу вантажоодержувача видаткову накладні.

Як вказує п. 4.1 договору загальна сума договору складає сукупну суму видаткових накладних.

Оплата за відпущений товар проводиться шляхом перерахування 100 % попередньої оплати на розрахунковий рахунок покупця (п. 4.2 договору).

Позивач поставив, а відповідач прийняв товар обумовлений умовами договору, про що свідчить видаткова накладна № 272 від 29.08.2019 на суму 46000 грн 08 коп., підписана та скріплена печатками обох сторін.

Відповідачем 29.08.2019 було здійснено часткову оплату за поставлений товар в розмірі 38000 грн 00 коп., про що свідчить платіжне доручення № 7 від 29.08.2019.

Несплаченим залишився борг в сумі 8000 грн 08 коп.

15.10.2020 позивачем було скеровано відповідачу претензію від 15.09.2020 щодо погашення заборгованості за поставлений товар в розмірі 8000 грн 08 коп.

Відповідач відповіді на претензію не надав, борг не сплатив.

Пунктом 6.2 договору сторони погодили, що одностороння відмова покупцем тягне за собою відповідальність у вигляді пені 0, 1 % від вартості товару, але не більше ніж 10 % від вартості товару за кожен день прострочення.

З урахуванням наведеного пункту договору, за несвоєчасну оплату за поставлений товар відповідачу нараховано пеню в сумі 1440 грн 01 коп. за період з 19.05.2020 по 19.11.2020.

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України, відповідачу нараховано 324 грн 00 коп. - інфляційних втрат та 293 грн 26 коп. - 3 % річних.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Із змісту ст. 11 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст. 712 ЦК України).

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення ст. 538 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).

Згідно ч. 1-2 ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

Отже, строк оплати за поставлений товар настав в день його отримання відповідачем.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок (ч. 4 ст. 538 ЦК України).

На виконання своїх договірних зобов`язань позивач поставив товар, відповідач без жодних зауважень прийняв його.

Сторони у договору передбачили попередню оплату. Однак, мала місце часткова проплата за товар. Несплаченим залишився борг в сумі 8000 грн 08 коп. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували протилежне. Отже, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання в цій частині.

Суд вважає за доцільне звернути увагу на той факт, що вартість стояка бетонного СВ 9,5-2; кількість 20 штук згідно специфікації № 1 до договору становить 46000 грн 00 коп., в той час як вартість цього товару у видатковій накладній склала 46000 грн 08 коп.

Враховуючи те, що умовами договору, а саме п. 4.1 договору сторони погодили, що загальна сума договору складає сукупну суму видаткових накладних, а специфікація містить виключно назву та кількість товару, про що вказано в п. 2.1 договору, суд бере до уваги вартість товару вказану у видатковій накладній.

За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджено факт простроченння з боку відповідача виконання зобов`язання за договором щодо оплати поставленого йому товару.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.1-2 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис ч. 6 ст. 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Судом встановлено, що позивачем, на підставі п. 6.2 договору правомірно нараховано пеню за прострочення оплати за поставлений товар. Розрахунок пені позивачем здійснено арифметично вірно. Отже, загальний розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 1440 грн 01 коп.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Перевіряючи правильність розрахунку інфляційних втрат судом взято до уваги наступне. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено зі 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (постанова Вищого господарського суду України від 01.02.2012 за № 52/30).

Розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат позивачем здійснено арифметично вірно. Отже, стягненню з відповідача підлягають 324 грн 00 коп. - інфляційних втрат та 293 грн 26 коп. - 3 % річних.

Висновок суду.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В контексті наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При поданні позову позивачем оплачено судовий збір у розмірі 2102 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, судовий збір покладається на відповідача.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. Зокрема, позивач просить стягнути з відповідача 3000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ч. 1-3 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, 09.11.2020 між адвокатським бюро "Масюк та Партнери" (виконавець) та ТОВ "Домініон-Трейд" (замовник) укладено договір № 09/11/20 про надання адвокатом правової допомоги, згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати замовнику правову допомогу щодо стягнення із ТОВ "БК " Альтком Сервіс" заборгованості за поставлений замовником товар, в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно п. 4.1 договору замовник оплачує виконавцеві вартість послуг з надання правової допомоги за цим договором в наступному порядку: 3000 грн 00 коп. за підготовку, подання, ведення судової справи (оплачується протягом трьох робочих днів з моменту підписання цього договору).

Здача-приймання виконаних робіт по наданню правової допомоги за договором здійснюється сторонами за результатами виконаного завдання, відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт за місцезнаходженням виконавця (п. 6.1 договору).

Матеріали справи містяться копії: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 022 від 31.10.2013 адвоката Масюка М. В., ордер серія ЛВ № 112349 на надання правової допомоги ТОВ "Домініон-Трейд".

На підтвердження факту надання правової допомоги, пов`язаної з розглядом даної справи, позивач надав суду акт здачі-приймання виконаних послуг по договору про надання послуг у сфері права від 17.11.2020.

Згідно вищезазначеного акту, підписаного адвокатом Масюком М. В. та директором ТОВ "Домініон-Трейд" замовник отримав послуги на загальну суму 3000 грн 00 коп. та не має претензій до виконавця стосовно наданих послуг.

Виконавцем були надані наступні послуги: підготовка позовної заяви.

Як доказ перерахування замовником коштів виконавцю в сумі 3000 грн 00 коп. подано суду платіжне доручення № 0!00001541 від 16.11.2020.

В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги належну підготовку адвокатом документів для подання до суду та виклад правової позиції, враховуючи характер спору, принципи співрозмірності та розумності судових витрат, а також підтвердження факту виконання робіт, суд дійшов висновку про відшкодування позивачу за рахунок відповідача витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 3000 грн 00 коп.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 86, 118, 129, 165, 178, 202, 236, 238, 240, 241, 242, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Домініон Трейд" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство "Альтком Сервіс" про стягнення заборгованості в сумі 10057 грн 35 коп., з яких: 8000 грн 08 коп. - заборгованість за поставлений товар, 324 грн 00 коп. - інфляційні витрати, 293 грн 26 коп. - 3 % річних, 1440 грн 01 коп. - пеня - задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне підприємство "Альтком Сервіс" (вул. Шевченка, буд. 3, с. Добровляни, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77438; ідентифікаційний код 42830000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Домініон Трейд" (вул. Щирецька, буд. 36, м. Львів, 79071; ідентифікаційний код 36930008) заборгованість в сумі 10057 (десять тисяч п`ятдесят сім) грн 35 коп., з яких: 8000 (вісім тисяч) грн 08 коп. - заборгованість за поставлений товар, 324 (триста двадцять чотири) грн 00 коп. - інфляційні витрати, 293 (двісті дев`яносто три) грн 26 коп. - 3 % річних, 1440 (одна тисяча чотириста сорок) грн 01 коп. - пеня, 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. - судового збору та 3000 (три тисячі) грн 00 коп. - витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до п. п. 17.5 п. 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення підписано 15.02.2021.

Суддя Т. В. Стефанів