ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.02.2021 м. ДніпроСправа № 904/3125/19

За позовом Фізичної особа-підприємеця Литвякова Віктора Леонтійовича, м.Дніпро

до відповідача - 1 Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, м.Дніпро

відповідача - 2 Комунального підприємства "Міськавтопарк", м.Дніпро

відповідача - 3 Фізичної особи-підприємця Никоненко Олега Івановича, м.Дніпро

про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 587 від 30.11.2016р., визнання недійсним договору №288 ОП від 10.08.2018р.

Суддя Красота О.І.

Представники:

від Позивача Підлужний В.М., Ордер серія ДП №2700/009 від 19.07.19р., адвокат

від Відповідача-1 Сокол І.В., Довіреність №7/1Д-3339 від 24.12.2020, представник

від Відповідача-2 Коробов І.О., Наказ (Розпорядження) №48-к від 12.10.2020, представник

від Відповідача-3 не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Литвяков Віктор Леонтійович звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - 1 Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, відповідача - 2 Комунального підприємства "Міськавтопарк", відповідача - 3 Фізичної особи-підприємця Никоненко Олега Івановича і просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №587 від 30.11.2016р. "Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м.Дніпрі" (з урахуванням змін та доповнень) в частині затвердження в Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м.Дніпрі майданчика для паркування, що розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Янтарна, 46. Визнати недійсним договір №288 ОП від 10.08.2018 «Про організацію та експлуатацію майданчика для пракування» укладений між Комунальним підприємством "Міськавтопарк" та Фізичною особою-підприємцем Никоненко Олегом Івановичем та стягнути судовий збір.

Ухвалою суду від 29.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 27.08.2019 об 11:00 год.

20.08.2019 від Відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити в повному обсязі, посилаючи на те, що спірне рішення виконкому №587 від 30.11.2016 прийняте з дотримання всіх вимог чинного законодавства, а тому є законним.

Позивач в підготовчому судовому засіданні 27.08.2019 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, надав для долучення до матеріалів справи копію адвокатського запиту від 02.08.2019р., копію опису вкладення у цінний лист від 02.08.2019р., копію поштової накладної 533 та копію квитанції про сплату поштових послуг.

Представник Відповідача-1 в підготовчому засіданні проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити в повному обсязі.

Представник Відповідача-2 в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, витребувані судом документи не надав, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

Представник Відповідача-3 в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, витребувані судом документи не надав, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2019 відкладено підготовче засідання на 24.09.2019 року о 10 год. 00 хв.

Позивач в підготовчому судовому засіданні 24.09.2019 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача-1 в підготовчому засіданні проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити в повному обсязі.

Представник Відповідача-2 в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, витребувані судом документи не надав, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

Представник Відповідача-3 в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, витребувані судом документи не надав, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2019 продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 10.10.2019 року об 11 год. 00 хв.

10.10.2019 від Позивача надійшло клопотання про призначення судової експертизи, в якому Позивач просив призначити по справі земельно-технічну експертизу, оскільки для встановлення всіх фактичних обставин справи необхідними є спеціальні знання у сфері землеустрою.

Представник Відповідача-1 в підготовчому засіданні 10.10.2019 проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити в повному обсязі та надав до суду додаткові докази.

Представник Відповідача-2 в підготовче засідання 10.10.2019 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, витребувані судом документи не надав, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

10.10.2019 представник Відповідача-3 в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, витребувані судом документи не надав, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2019 клопотання Фізичної особи - підприємця Литвякова Віктора Леонтійовича про призначення земельно-технічної експертизи - задоволено. Призначено у справі № 904/3125/19 судову земельно-технічну експертизу. Зупинено провадження у справі №904/3125/19.

11.10.2019 справу направлено до Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

04.09.2020 справа повернута на адресу суду із висновком експертів за результатами проведення комісійної судової земельно-технічної експертизи №5034/5035-19 від 31.07.2020 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2020 поновлено провадження у справі з 08.10.2020. Призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 08.10.2020 о 10:00год.

05.10.2020 на електронну адресу суду від Позивача надійшли письмові пояснення по справі та зазначив, що висновок судової експертизи підтверджують наявність тих підстав для задоволення позову, які наводив позивач та спростовують доводи Відповідача.

06.10.2020 від Відповідача-1 до суду надійшли письмові пояснення по справі.

06.10.2020 Відповідач-1 подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №199/8013/19. Клопотання мотивоване тим, Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2019 у справі №199/8013/19 відкрито провадження у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до Наумова М.О., Литвякова В.Л., Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лозенко Валентина Володимирівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іщенко Євгенія Олександрівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсним договорів купівлі-продажу, скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації та записів про державну реєстрацію права власності на будівлі та споруди автостояночного комплексу по вул. Янтарній, 40 Д у м. Дніпро. На думку Відповідача-1 розгляд справи №904/3125/19 є неможливим, оскільки у справі №199/8013/19 можуть бути вирішені питання, що стосуються вимог, заявлених у справі, що розглядається.

08.10.2020 Відповідач-2 подав заяву про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №199/8013/19. Клопотання мотивоване тим, Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.10.2019 у справі №199/8013/19 відкрито провадження у цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Литвякова В.Л. , Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лозенко Валентина Володимирівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іщенко Євгенія Олександрівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання недійсним договорів купівлі-продажу, скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації та записів про державну реєстрацію права власності на будівлі та споруди автостояночного комплексу по вул. Янтарній, 40 Д у м. Дніпро. На думку Відповідача-2 справа №199/8013/19 має первинний характер по відношенню до справи №904/3125/19, оскільки предметом її розгляду є позовні вимоги в тому числі щодо скасування запису про право власності. У разі задоволення позовної заяви Дніпровської міської ради по справі №199/8013/19 підстави, з яких Фізична особа-підприємець Литвяков Віктор Леонтійович звернувся до господарського суду з позовом у справі №904/3125/19не будуть існувати і відповідно буде відсутній спір взагалі.

08.10.2020 Відповідач-2 подав заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що вона не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, оскільки Великою Палатою Верховного Суду було прийнято Постанову від 12.11.2019 по справі №904/3825/18 за касаційною скаргою КП "Міськавтопарк" на Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.03.2019 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2018 року у справі №904/3825/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо - комерційна фірма "Ірма ЛТД" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - КП"Міськавтопарк" Дніпровської міської ради про скасування рішення, виключення земельної ділянки із переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у місті Дніпрі і зняття земельної ділянки (майданчика) з балансу. На думку Відповідача-2 справа №904/3825/18 є цілком аналогічною даній справі, оскільки вона має тотожні позовні вимоги щодо визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету міської ради від 30.11.2016 №587 (змін до нього, які було внесено рішенням №884) лише в частині іншої адреси у додатку до рішення.

Представник Позивача в підготовчому судовому засіданні 08.10.2020 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Проти заяви про закриття провадження у справі та заяви про зупинення провадження у справі заперечував.

Представник Відповідача-2 в підготовчому засіданні проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити в повному обсязі. Підтримав заяву про закриття провадження у справі та заяву про зупинення провадження у справі.

Представник Відповідача-1 в підготовче засідання 08.10.2020р. не з`явився, 06.10.2020 надіслав клопотання, в якому просить відкласти розгляд справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника у судове засідання, оскільки він перебуває на лікарняному.

08.10.2020 представник Відповідача-3 в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, витребувані судом документи не надав, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2020 в задоволенні клопотання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради та заяви Комунального підприємства "Міськавтопарк" про зупинення провадження у справі - відмовлено. Відкладено підготовче засідання на 29.10.2020 року о 12 год. 00 хв.

13.10.2020 представник Позивача подав письмові пояснення щодо закриття провадження у справі та зазначив, що обставини згідно яких прийнято рішення у справі №904/3825/18 та на які посилається Відповідач-2 є різними.

У справі №904/3825/18 був інший суб`єктний склад учасників справи, Відповідачем був виключно суб`єкт владних повноважень - Виконавчий комітет Дніпровської міської ради. Крім того, позовні вимоги у справі 904/3825/18 виключно публічно-правового характеру, оскільки не було укладено будь-яких приватно-правових договорів, які б порушували права та інтереси позивача.

У справі №904/3125/19 одним із Відповідачів є фізична особа-підприємець Никоненко О.І., який не є суб`єктом владних повноважень, позовна вимога в даній справі про визнання приватно-правового договору, укладеного між двома суб`єктами господарювання недійсним, як такого, що порушує права Позивача щодо володіння та користування належним йому на праві приватної власності нерухомим майном. Спірне рішення оскаржується не виключно з процедурних підстав, а передусім у зв`язку з тим, що рішення порушує цивільні права Позивача.

Представник Позивача в підготовчому засіданні 29.10.2020 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Проти заяви про закриття провадження у справі заперечував.

Представник Відповідача-2 в підготовчому засіданні проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити в повному обсязі. Підтримав заяву про закриття провадження у справі.

Представник Відповідача-1 в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

Представник Відповідача-3 в підготовче засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2020 у задоволенні клопотання Комунального підприємства "Міськавтопарк" про закриття провадження у справі - відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2020 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 03.12.2020 о 12:00 год.

У зв`язку з перебуванням судді Красота О.І. на лікарняному, Господарський суд повідомив про неможливість проведення судового засідання у справі №904/3125/19, призначеного на 03.12.2020 о 12:00 год. Про дату та час наступного судового засідання, учасників судового процесу буде проінформовано після виходу судді з лікарняного.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2020 судове засідання призначено на 14.01.2021 на 14:00год.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача-1 в судовому засіданні подав клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що розгляд даного спору має вирішуватись у порядку адміністративної юрисдикції.

Представник Відповідача-2 в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник Відповідача-3 в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2021 відкладено розгляд справи на 11.02.2021 року о 14 год. 00 хв.

11.02.2021 представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача-1 в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивоване тим, що розгляд даного спору має вирішуватись у порядку адміністративної юрисдикції.

Представник Відповідача-2 в судовому засіданні підтримала клопотання Відповідача-1. Крім того, в судовому засіданні представник заявив усне клопотання про призначення повторної експертизи.

Представник Відповідача-3 в судове засідання не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 49 1.

Як вказувалось вище, 14.01.2021 представник Відповідача-1 заявив клопотання і просив суд закрити провадження у справі.

Клопотання мотивовано тим, що Виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради прийняв рішення від 30.11.2016 №587 "Про затвердження Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м.Дніпро", оскільки саме на нього покладені повноваження щодо підготовки та затвердження переліку спеціально відведених місць для паркування транспортних засобів.

До юрисдикції господарських судів належить розгляд спорів у сфері земельних відносин. Однак юридичний спір сторін у даній справі стосовно спірного рішення не є спором про право на земельну ділянку.

Відповідач-1 вказує на те, що з огляду на предмет спірних правовідносин, наявність у виконавчого комітету у спірних правовідносинах ознак суб`єкта владних повноважень у розумінні п.7 ч.1 ст.4 КАС України, у цьому випадку наявні ознаки публічно-правового спору, розгляд якого належить до юрисдикції адміністративних судів.

03.02.2021 представник Позивача подав письмові пояснення та зазначив, що клопотання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради містить посилання на Постанову Верховного Суду від 14 січня 2020 року по справі № 904/3141/18, висновки якої не можуть бути підставою для закриття провадження виходячи з наступного.

Оскаржуване рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради безпосередньо стало підставою для укладення оспорюваного договору, а отже, воно впливає на цивільні права позивача. Тобто це рішення оскаржується зовсім з інших підстав та в іншому контексті ніж у справі № 904/3141/18. Також рішення оскаржується не виключно з процедурних підстав, а передусім у зв`язку із тим, що це рішення порушує цивільні права Позивача.

К справі №904/3125/19 Позивач стверджує про порушення оскаржуваним рішенням не земельні права Позивача, а право власності на нерухоме майно. Дане право має виключно приватно-правовий характер.

При цьому, Позивач в якості підстави для задоволення позову, в тому числі посилається на наступні положення цивільного законодавства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).

Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ст. 393 ЦК України).

Отже, Позивач передусім посилається на наявність у нього чинного прав власності на нерухоме майно таке право Позивача було порушено оскаржуваним рішенням Відповідача-1.

В постанові Великої палати Верховного Суду від 22 січня 2020 910/1809/18 зазначається наступне.

« 17. Таким чином, до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб`єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

18. При цьому визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу

суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

19. Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, обставин у справі.

20. Згідно із частинами першою та четвертою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

21. Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

22. Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами ЗК України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

23. Згідно із частинами другою та третьою статті 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституиії України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Згідно із частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної і або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною статтею та статтями 118, 122 ЗК України.

24. Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з погляду його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких грунтується позов, мають приватноправовий характер.

25. У такому випадку вимогу про визнання рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення такої позовної вимоги є оспорювання цивільного права особи (зокрема, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

26. Прийняття органом державної влади або місцевого самоврядування ненормативного акта породжує виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів у сфері земельних правовідносин. Тобто таке рішення є підставою виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків фізичних та юридичних осіб.

27. У такому разі вимога про визнання рішення незаконним може розглядатись як спосіб захисту порушеного цивільного права згідно зі статтею 16 ЦК України, якщо фактично підставою пред 'явлення позовної вимоги є оспорювання прав особи, що виникли в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень.

28. Відтак рішення органу державної влади або місцевого самоврядування у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта, може оспорюватися з погляду його законності, а вимога про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства.»

В Постанові Великої палати Верховного Суду від 05 травня 2020 по справі № 462/1055/19 вказується наступне.

«Відповідно до частини четвертої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (частина перша статті 393 ЦК України).

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Ураховуючи наведені нормативні положення, не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права - фізичною особою чи юридичною особою, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права.»

Отже, Велика палата Верховного Суду чітко визначила, що сам факт того, що певне рішення було прийнято суб`єктом владних повноважень, ще не свідчить про безумовно адміністративну юрисдикцію судового спору. Якщо позивач оскаржує рішення з підстав порушення його приватно -правових інтересів та обґрунтовує їх порушенням його цивільних прав (в тому числі з посиланням на ст.393 ЦК України) то такий спір має господарську чи цивільну, але не адміністративну юрисдикцію.

Фізична особа-підприємець Литвяков В.Л. є власником відповідного нерухомого майна, і звернувся до суду захистом своїх цивільних прав. Станом на момент розгляду цього клопотання про закриття провадження, в матеріалах справи також є висновок експертів який підтверджує, що оскаржуване рішення відповідача має відношення до майна позивача через фактичне співпадіння земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно позивача та земельної ділянки, яка відповідно до оскаржуваного рішення було визначена як майданчик для паркування.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №809/846/18.

Також, Позивач зазначає, що судова практика на яку посилається останній сформована Великою палатою Верховного Суду та є більш актуальною (виходячи з дати прийняття Постанов) ніж судова практика, яку наводить Відповідача-1.

Розглянувши клопотання Відповідача-1 про закриття провадження, визначаючи юрисдикцію суду під час розгляду цієї справи, господарський суд керується таким.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Так, за змістом частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п.1 ч.1 ст. 20 ГПК України); справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем (п.10 ч.1 ст. 20 ГПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) як господарську діяльність розуміють діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір відноситься до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

За положеннями статті 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Позовні вимоги мотивовані порушенням прав фізичної особи-підприємця Литвякова В.Л., як власника та користувача належним йому на праві приватної власності нерухомим майном.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань Литвяков В.Л. зареєстрований як фізична особа-підприємець, який, окрім іншого, надає послуги з допоміжного обслуговування наземного транспорту.

Аналіз змісту та підстав поданого позову свідчить про те, що між сторонами виник спір з приводу провадження господарської діяльності Позивача.

Критеріями відмежування справ цивільної (господарської) юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.

Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері цивільних відносин може оспорюватися з погляду його законності, а вимога про визнання такого рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо внаслідок реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право і спірні правовідносини на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому разі вимогу про визнання відповідного рішення незаконним можна розглядати як спосіб захисту порушеного цивільного права за статтею 16 Цивільного кодексу України та пред`являти до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично метою заявлення зазначеної позовної вимоги є оспорювання речового права (зокрема права власності), що виникло внаслідок прийняття вказаного рішення суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин, клопотання Відповідача-1 про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що спір не підлягає розгляду господарським судом, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.20, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 11.02.2021 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Красота