Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1547/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Прядко О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу

за позовом Житомирського міського центру зайнятості

до 1) Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії з ліквідації

2) Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про стягнення 45828,13 грн

Процесуальні дії по справі.

Житомирський міський центр зайнятості звернувся з позовом до суду про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції коштів, виплачених як допомога по безробіттю в загальній сумі 45828,13грн.

Ухвалою господарського суду від 29.12.2020 позовну заяву Житомирського міського центру зайнятості судом прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

20.01.2021 від відповідачів до суду надійшли відзиви на позовну заяву.

09.02.2021 до суду від позивача надійшла відповідь на відзиви від 05.02.2021. Відповідь на відзиви судом не прийнята до розгляду, оскільки подана з порушенням встановленого судом 3-денного строку для її подання.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що через неправомірні дії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо звільнення ОСОБА_1 з роботи центр зайнятості безпідставно виплатив йому допомогу по безробіттю в сумі 45828,13грн.

Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області у відзиві від 18.01.2021 позов не визнало, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним з огляду на те, що суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення його на роботі не врахували положення абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" № 6 від 06.11.1992 року з наступними змінами та доповненнями, яким визначено, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. Тому сума отриманих ОСОБА_1 коштів по безробіттю не була вирахувана із розрахунку оплати за час вимушеного прогулу. Вважає, що стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області коштів в розмірі 45828,13грн, сплачених Житомирським міським центром зайнятості ОСОБА_1 як допомоги по безробіттю, призведе до подвійного стягнення суми, яка вже була йому виплачена по рішенню суду.

Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції у відзиві на позовну заяву від 18.01.2021 заперечило проти заявлених позивачем позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність, вказуючи, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції" ліквідовано територіальні органи Міністерства юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Натомість утворено міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції зі статусом юридичної особи публічного права, повноваження яких розповсюджуються на території декількох адміністративно-територіальних одиниць. Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), утворене як юридична особа публічного права на підставі наказу Міністерства юстиції України № 3173/5 від 16.10.2019 року "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції". 29.10.2019 юридичну особу Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код ЄДРПОУ - 43316784. Відомості про юридичну особу, правонаступником якої є зареєстрована юридична особа відсутні. З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 до звернення в Житомирський міський центр зайнятості працював на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 20.11.2014 по 27.12.2019. З 08.01.2020 року по 30.06.2020 року ОСОБА_1 , перебуваючи на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості, отримував допомогу по безробіттю. Згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 у справі № 240/455/20 та наказом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області № 15/03 від 30.06.2020 року, ОСОБА_1 поновлений на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 28.12.2019 року. Тобто, Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з ОСОБА_1 у будь-які трудові відносини не вступало, а тому і не може виступати співвідповідачем у даній справі та не повинно виконувати зобов`язання щодо перерахування коштів, сплачених Житомирським міським центром зайнятості допомоги по безробіттю. Враховуючи вищевикладене, відповідач-2 вважає відсутніми підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на користь Житомирського міського центру зайнятості коштів по безробіттю.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 у справі №240/455/20 встановлено, що громадянин ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з 25.11.2011 з Головним територіальним управлінням юстиції у Житомирській області та працював на посаді головного спеціаліста відділу з питань банкрутства, а з 20.11.2014 - начальника цього відділу (завідувача сектору з питань банкрутства), згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №2379/1 від 24.12.2019 ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади начальника відділу з питань банкрутства (державна служба) з 27 грудня 2019 року у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, відповідно до п.4 ч.1 ст.83, пункту 1-1 ч.1 ст.87 Закону N889-VIII (а.с.13).

Вказаним рішенням визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №2379/1 від 24.12.2019 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Житомирській області; поновлено з 28.12.2019 ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань банкрутства Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Зобов`язано Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.12.2019року по день ухвалення судового рішення.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2020 у справі №240/455/20 апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 року - без змін.

На підставі зазначеного рішення суду, Наказом №15/03 від 30.06.2020 ОСОБА_1 поновлено на роботі з 28.12.2020 (а.с.12).

ОСОБА_1 перебував на обліку у Житомирському міському центрі зайнятості як безробітний з 08.01.2020 по 30.06.2020.

Починаючи з 08.01.2020 по 30.06.2020 позивачем виплачено ОСОБА_1 допомогу по безробіттю в загальному розмірі 45828,13грн (а.с.19).

10.07.2020 р. Житомирський міський центр зайнятості надіслав до Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та до Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) претензію з вимогою сплатити кошти в сумі 45828,13грн виплачені ОСОБА_1 у вигляді допомоги по безробіттю.

22.07.2020 Центрально - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надіслало відповідь - відмову на претензію з відмовою повернути кошти.

29.07.2020 Ліквідаційна комісія з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області надіслала відповідь на претензію в якій повідомила, що 17.07.2020 до Сьомого апеляційного адміністративного суду ними подана апеляційна скарга від 10.06.2020 у справі № 240/455/20 з проханням скасувати дане рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Крім того, Управління просило продовжити термін для добровільної сплати суми допомоги по безробіттю на період розгляду апеляційної скарги.

Оскільки сума отриманої допомоги по безробіттю не повернена, позивач звернувся до суду про стягнення з відповідачів грошових коштів у спірній сумі в судовому порядку.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Так, згідно з вказаним Законом загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття є система прав, обов`язків та гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;

страховик - Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд);

страховий випадок - подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи, внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу;

втрата роботи з незалежних від застрахованих осіб обставин - припинення трудового договору відповідно до статті 36 (пункти 1, 2, 3), статті 38 (у разі неможливості продовження роботи, а також невиконання роботодавцем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору), статті 39, статті 40 (пункти 1, 2, 5, 6) Кодексу законів про працю України, а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, а для військовослужбовців - звільнення зі служби з поважних причин без права на пенсію (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, за станом здоров`я, у зв`язку із закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, через сімейні обставини або з інших поважних причин відповідно до законодавства про військовий обов`язок і військову службу).

Терміни "застрахована особа", "страхувальники" та "роботодавці" вживаються в Законі у значенні, наведеному у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Так, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок;

роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Згідно ст. 1 Закону України "Про зайнятість населення" безробіття - соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування;

безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи;

зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи;

соціальний захист у разі настання безробіття - комплекс заходів, що передбачений загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття та законодавством про зайнятість населення.

Кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом: участі в загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття; надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки самозайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства; надання особливих гарантій працівникам, які втратили роботу у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці; надання додаткової гарантії зайнятості окремим категоріям населення, які не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці (ст. 9 Закону України "Про зайнятість населення").

Статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Зареєстровані безробітні мають право на безоплатне одержання від територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції: послуг з пошуку підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, в тому числі на громадські та інші роботи тимчасового характеру; консультаційних, інформаційних та профорієнтаційних послуг з метою обрання або зміни виду діяльності (професії); інформації про свої права та обов`язки як безробітного; відомостей про себе, які містяться в Єдиній інформаційно-аналітичній системі; матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону; збереження права на виплату допомоги по безробіттю на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру (тривалістю до 180 днів, зокрема у разі заміщення тимчасово відсутнього працівника) у розмірах, встановлених до укладення ними строкового трудового договору на участь у таких роботах; оскарження, у тому числі до суду, дій або бездіяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, їх посадових осіб, що призвели до порушення прав щодо зайнятості особи.

Одним з видів матеріального забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю (ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі, зокрема, поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили (п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про зайнятість населення"). Викладене кореспондується з приписами абз. 10 пп. 1 п. 30 Порядку № 792.

Поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, у відповідності до пп. 2 п. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю.

Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу (абз. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Викладене за своїм змістом узгоджується з приписами п. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", згідно якого з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку про те, що обов`язок роботодавця відшкодувати Фонду вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, виникає у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи, і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати, що має бути підтверджено відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили в порядку, визначеному законодавством.

Суд визнає доведеним, що Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області є роботодавцем у розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"; що у період 08.012020 по 30.06.2020 громадянин ОСОБА_1 перебував на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості на обліку як безробітний та отримав допомогу по безробіттю в сумі 45828,13грн, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 у справі №240/455/20, яке набрало законної сили в порядку, визначеному законодавством, громадянина ОСОБА_1 поновлено на посаді як такого, що звільнено протиправно.

Слід зазначити, що сума соціальної допомоги по безробіттю, виплачена позивачем ОСОБА_1 та стягнення якої є предметом даного позову, підлягає відшкодуванню в порядку, встановленому статтями 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а виплати, що були присуджені ОСОБА_1 на підставі рішення суду в порядку частини 2 статті 235 Кодексу законів про працю - як середній заробіток за час вимушеного прогулу, є різні за своєю правовою природою.

Тобто, юридична відповідальність відповідача перед позивачем та відповідача перед ОСОБА_1 , є різними, що не суперечить приписам статті 61 Конституції України.

Враховуючи викладене, вимоги Житомирського міського центру зайнятості про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області виплачених центром зайнятості Шумило Л.В. грошових коштів у сумі 45828,13грн суд визнає обґрунтованими, а тому позов належить задовольнити повністю.

Аналогічна позиція щодо стягнення виплаченої допомоги по безробіттю з роботодавця міститься в постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №910/12913/17 та від 12 липня 2018 року у справі №914/586/17.

При цьому, твердження відповідача-2 про відсутність підстав для стягнення з Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції допомоги по безробіттю, є обгрунтованими з огляду на те, що Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з ОСОБА_1 у будь-які трудові відносини не вступало, а тому не може виступати співвідповідачем у даній справі та не повинно виконувати зобов`язання щодо перерахування коштів, сплачених Житомирським міським центром зайнятості допомоги по безробіттю. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення з Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на користь Житомирського міського центру зайнятості коштів по безробіттю, тому суд у позові Житомирського міського центру зайнятості до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відмовляє.

Щодо розподілу судових витрат

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у розмірі 2102,00грн покладається на відповідача-1.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов Житомирського міського центру зайнятості до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії з ліквідації задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії з ліквідації (10014, м.Житомир, майдан Соборний, 1, ) на користь Житомирського міського центру зайнятості (10009, м.Житомир, пл.Польова, 6-А, ) - 45828,13грн допомоги по безробіттю, виплаченої громадянину ОСОБА_1 , 2102,00грн судового збору.

3. У позові Житомирського міського центру зайнятості до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.02.21

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - 4 - сторонам - рек. + на електронну пошту