ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

10 лютого 2021 року Справа № 926/3104/20

За позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»

до Підприємства інвалідів «Життя без бар`єрів» громадської організації «Безбар`єрне місто»

про стягнення боргу за неналежне виконання договірних зобов`язань у сумі 24850,08 грн

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Марущак Л.В.

Представники:

від позивача Бабій Г.Я. довіреність №6222 від 12.01.2021 року

від відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Підприємства інвалідів «Життя без бар`єрів» громадської організації «Безбар`єрне місто» про стягнення боргу за неналежне виконання договірних зобов`язань у сумі 24850,08 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач згідно договору про оренду комерційної нерухомості № 06-424/19 від 15 грудня 2019 року передав, а відповідач отримав у строкове платне користування нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 112, загальною площею 92,3 кв.м. для використання у якості складу. Орендар зобов`язався сплачувати оренду плату у порядку та розмірі визначеному договором, проте взяті на себе зобов`язання не виконав. Тому позивач просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 24850,08 грн, в тому числі: 24403,97 грн сума боргу по орендній платі та відшкодуванню витрат на утримання комерційної нерухомості; 101,72 грн 3 % річних; 344,49 грн інфляційні витрати та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 грудня 2020 року позовну заяву передано судді Тинку О.С.

Провадження у справі відкрито ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 14 грудня 2020 року, якою встановлено, що дану справу слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, яке призначив на 04 січня 2021 року.

04 січня 2021 року сторони явку своїх представників у судове засідання не забезпечили у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 25 січня 2021 року.

25 січня 2021 року сторони явку своїх представників у судове засідання не забезпечили у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 10 лютого 2021 року.

Представник позивача в судовому засіданні 10 лютого 2021 року позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду спору.

Статтею 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частин 1-4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті в судовому засіданні 10 лютого 2021 року без участі представника відповідача та за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

15 грудня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Чернівецької філії, як орендодавцем, та Підприємством інвалідів «Життя без бар`єрів», як орендарем, укладено договір оренди комерційної нерухомості № 06-424/19, згідно з пунктом 1.1 якого позивач передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно розташоване за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 112, загальною площею 92,3 кв.м. для використання у якості складу.

За домовленістю Сторін орендна плата складається з :

- плати за користування нерухомим майном, визначеної за орендною ставкою у розмірі 22 грн. за 1 м.кв. за місяць без ПДВ становить 2030,60 грн за 92,3 м.кв. (з урахуванням ПДВ без коефіцієнта загальних площ), становить 2436,72 грн за 92,3 м.кв. за місяць (п.3.1.1. договору);

- плати за надання Орендодавцем послуг з утримання орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якої визначено у Додатку №1 до Договору ( п.3.2 договору).

Орендар зобов`язався сплачувати орендну плату шляхом її перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок Орендодавця до 20-го числа розрахункового (поточного) місяця (п.п. 3.9 договору).

Відповідно до п. 3.10 договору, орендна плата сплачується на підставі рахунку-акту, що надається/надсилається/передається Орендодавцем Орендарю, в тому числі який надсилається Орендодавцем за допомогою електронного сервісу обміну документами. У разі не отримання Орендарем рахунку-акту від Орендодавця Орендар зобов`язаний здійснити оплату орендної плати не пізніше 20 числа місяця, у якому має бути здійснена така оплата. При цьому, розмір плати за надання послуг з утримання Орендованого майна визначається у розмірі, що дорівнює попередній оплаті за надання таких послуг (з подальшим корегуванням переплати/недоплати Орендодавцем).

Даний договір набирає чинності після його підписання Сторонами і діє до 14 листопада 2020 року включно та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до акту приймання-передачі майна від 15 грудня 2019 року позивач передав, а відповідач прийняв об`єкт оренди по вул. Руській, 112 в м. Чернівці, загальною площею 92,3 кв.м.

Пунктом 5.3.11 договору оренди нерухомого майна №06-424/19 від 15 грудня 2019 року передбачено обов`язок орендаря своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи за період з 15 грудня 2019 року по 14 листопада 2020 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі станом на 30 листопада 2020 року відповідно до договору №06-328/19 від 15 вересня 2019 року становить 24403,87 грн.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлюють, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 пункту 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (стаття 759 Цивільного кодексу України).

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (стаття 762 Цивільного кодексу України).

Проте, відповідач у порушення умов договру та вимог закону взяті зобовязання щодо сплати орендної плати належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 30 листопада 2020 року наявний основний борг в розмірі 24403,87 грн.

Отже, оскільки відповідач зобов`язання щодо сплати орендної плати у відповідності до умов договору оренди нерухомого майна №06-328/19 від 15 вересня 2019 року належним чином в повній мірі не виконав, то має сплатити на користь позивача заборгованість у сумі 24403,87 грн, яка виникла у період з 15 грудня 2019 року по 14 листопада 2020 року згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по орендній платі та рахунків-актів за період з грудня 2019 по листопад 2020 року.

Згідно п. 6.1 Договору оренди, в разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків за Договором, Сторони несуть відповідальність згідно з цим договором та чинним законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розмір заявлених позивачем 3% річних та індекс інфляції, зазначає, що останні заявлені в межах можливих нарахувань, а тому позовні вимоги про стягнення 3 % річних в сумі 101,72 грн та індекс інфляції в сумі 344,49 грн (по 30 листопада 2020 року року) підлягають задоволенню.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, позивач належними доказами довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог в частині стягнення з відповідача на його користь заборгованості по орендній платі у сумі 24403,87 грн, яка виникла у період з грудня 2019 року по листопад 2020 року, а також нарахованих у період з грудня 2019 року по листопад 2020 року трьох відсотків річних в розмірі 101,72 грн та інфляційних витрат в розмірі 344,49 грн, а відповідач не спростував позовні вимоги у цій частині належними доказами.

З огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 73, 74, 79, 86, 123, 129, 220, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Шевченка, 18, ) до Підприємства інвалідів «Життя без бар`єрів» громадської організації «Безбар`єрне місто» (58025, м. Чернівці, вул. Демократична, 11, ) про стягнення боргу за неналежне виконання договірних зобов`язань у сумі 24850,08 грн, задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Підприємства інвалідів «Життя без бар`єрів» громадської організації «Безбар`єрне місто» (58025, м. Чернівці, вул. Демократична, 11, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м. Київ, бульвар Шевченка, 18, ) основний борг у сумі 24403,87 грн, три проценти річних у сумі 101,72 грн, індекс інфляції у сумі 344,49 грн та судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 233 ГПК України рішення складено та підписано 12 лютого 2021 року.

Строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя О.С. Тинок