СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2021 р. Справа № 922/2946/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М., суддя Стойка О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Инвест" (вх. №3371Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 13.11.2020 у справі №922/2946/20 (суддя Пономаренко Т.О., повний текст рішення підписано 13.11.2020)

за позовом Приватного підприємства "Будтранс-груп", м.Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "С-Инвест", м.Харків

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

ПП "Будтранс-груп" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "С-Інвест", в якій просить суд стягнути з ТОВ "С-Інвест" заборгованість за поставлений товар у розмірі 56.915,84 грн, 3% річних у розмірі 2.350,63 грн, суму інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 1.533,25 грн, штрафні санкції у розмірі 10.963,90 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2.102,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9.459,00 грн, з урахуванням зменшення позовних вимог. В обґрунтування позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за договором поставки №0301-19/5-П від 03.01.2019.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.1.2020 у справі №922/2946/20 позов ПП "Будтранс-груп" до ТОВ "С-Інвест" задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "С-Інвест" (61166, м.Харків, вул.Бакуліна, б. 4-А, офіс 72; ) на користь ПП "Будтранс-груп" (61038, м.Харків, вул.Маршала Батицького, б. 8; ) заборгованість за поставлений товар у розмірі 56.815,84 грн, 3% річних у розмірі 2.350,63 грн, суму інфляційного збільшення суми боргу у розмірі 1.533,25 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1.777,93 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8.000,69 грн. В іншій частині відмовлено.

Відповідач з вказаним рішенням місцевого господарського суду частково не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення в частині стягнення з ТОВ "С-Инвест" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8.000,69 грн. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що на його думку, оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене внаслідок неповного та неправильного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Крім того, відповідач акцентує увагу на тому, що укладений між сторонами договір №0301-19/5-П від 03.01.2019 за яким стягується заборгованість, містить помилку - неправильно зазначена назва покупця, а саме - ТОВ "С-Інвест", замість ТОВ "С-Инвест". Зазначена помилка міститься у всіх поданих позивачем до суду документах, та у самому оскаржуваному рішенні.

07.12.2020 системою автоматизованого розподілу апеляційних скарг (справ) між суддями для розгляду справи №922/2946/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Істоміна О.А.; суддя Стойка О.В.; суддя Пелипенко Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «С-Инвест»» та призначено розглядати справу №922/2946/20 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

18.12.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ПП «Будстранс-груп», в якому позивач просить залишити рішення Господарського суду Харківської області від 13.11.2020 без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи положення ч.ч.13, 14 ст.8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, зважаючи на нижченаведене.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 03.01.2019 між ТОВ «С-Инвест» (покупець) та ПП "Будтранс-груп" (постачальник) укладено договір поставки №0301-19/5-П, ввідповідно до умов якого, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцеві товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити цей товар.

Причиною звернення позивача до господарського суду стало порушення відповідачем п. 2.1 спірного договору щодо здійснення своєчасної оплати за поставлений товар. У зв`язку з порушенням строків оплати відповідачем, на підставі умов договору, позивач нарахував та пред`явив до стягнення, окрім суми основної заборгованості, суму пеню за періоди, згідно наданого позивачем розрахунку, а також у відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховані та пред`явлені до стягнення 3% річних та інфляційні втрати.

Крім того, позивач заявив до стягнення суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9.459,00 грн.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, яким частково задовольнив позовні вимоги, зазначив, що відповідач здійснював оплату за поставлений позивачем товар з порушенням строку, встановленого умовами договору поставки, що є підставою для застосування до боржника наслідків за порушення грошового зобов`язання на суму боргу. В той же час, суд першої інстанції відмовив в задоволенні пені. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені з підприємства відповідача, місцевий господарський суд зазначив, що в даному випадку сплив строк позовної давності щодо стягнення пені.

Рішення Господарського суду Харківської області від 13.11.2020 в частині задоволення позовних вимог відносно суми боргу та штрафних нарахувань, пов`язаних із спірним договором поставки, сторонами не оскаржується. Тобто, обидві сторони по справі погоджуються із наданою господарським судом правовою оцінкою, що приймає до уваги колегія суддів апеляційної інстанції.

В той же час, місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні здійснив розподіл судових витрат та частково задовольнив вимогу позивача щодо стягнення з підприємства відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 8.000,69 грн. Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, господарський суд визнав їх обґрунтованими та документально підтвердженими.

Не погоджуючись з рішенням суду в цій частині, апелянт заначив, що справа №922/2946/20 є малозначною та розглядалась судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження. При цьому, акт виконаних робіт не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, робота із законодавчою базою по аналогічних справах та їх правовий аналіз, підбір та аналіз судової практики не можуть бути віднесені до видів правничої допомоги, які передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв`язок, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 131-2 Конституції України передбачено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Крім того, суд враховує правову позицію, викладену Верховним Судом у постанові від 03.05.2018 у справі №372/1010/16-ц, в якій зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Враховуючи статтю 28 Правил адвокатської етики, які затверджені звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу адвоката представник позивача надав суду: копії договору про надання правової допомоги від 09.09.2020, додаткової угоди №1 до договору від 09.09.2020.

В порядку та на умовах, визначених цим договором, адвокат за завданням клієнта зобов`язується надати необхідну правничу допомогу клієнтові у господарському провадженні за позовом ПП «Будтранс-груп» до ТОВ «С-Інвест» про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором поставки №0301-19/5-П від 03.01.2019, яке підлягає розгляду в Господарському суді Харківської області.

Згідно пункту 1.2. договору адвокат надає правову допомогу у вигляді: забезпечення прав, свобод і законних інтересів клієнта у зазначеному в пункті 1.1 договору статусі; надання клієнту правової інформації, консультацій із визначенням документів, обрання правової позиції та стратегії у справі. Роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів, а також складання заяв, відповідей на відзив, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав і свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень , а також на сприяння їх відновленню і разі їх порушення; представництво інтересів клієнта у суді під час здійснення господарського судочинства, а також в інших державних органах, установах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар - винагорода адвоката за вказаних договором складається із суми вартості наданої правничої допомоги тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатковій угоді №1 до цього договору , яка є невід`ємною частиною цього договору. Після надання адвокатом клієнту правничої допомоги на умовах і в порядку, що визначені цим договором, на підтвердження надання адвокатом клієнту правничої допомоги в обсязі та загальній вартості, адвокат повинен надати клієнту наступні документи: акт виконаних робіт, розрахунок розміру винагороди (гонорару) та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (п. 4.1 договору).

Відповідно до додаткової угоди №1 від 09.09.2020 до договору про надання правничої допомоги сторони досягли згоди, що гонорар розраховується наступним чином: усна консультація з вивченням документів, обрання правової позиції та стратегії у справі - 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи встановленого на день оплати за одну годину роботи; розрахунок вартості складання одного документу - позовної заяви, заяви про забезпечення позову, зустрічної позовної заяви, відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заяви, заперечення, пояснень, додаткових пояснень, заяви про виклик до суду та допит свідка, заяви про забезпечення доказів, протокол опитування адвокатом особи за її згодою, апеляційної скарги, касаційної скарги становить 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи на день оплати за годину роботи; розрахунок вартості однієї години роботи з законодавчою базою по справі по аналогічних справах та їх правовий аналіз, підбір та аналіз судової практики, документами по справі, ознайомлення зі справою становить 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи встановленого на день оплати за одну годину роботи; виїзд адвоката до суду для особистого представлення адвокатом інтересів позивача у суді в розрахунку 1600,00 грн за одне судове засідання, включно з транспортними витратами.

Окрім договору про надання правничої допомоги від 09.09.2020 та додаткової угоди №1 до нього, позивачем надано:

- рахунок згідно договору про надання правової допомоги від 09.09.2020 на загальну суму 9 459,00 грн.,

- квитанцію №1 від 20.10.2020 про сплату адвокатського гонорару (винагороди), акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 09.09.2020 на загальну суму 9 459,00 грн,

- розрахунок розміру винагороди адвоката за надання правової допомоги, детального опису робіт (надання послуг) від 20.10.2020, виконаних адвокатом за договором про надання правової допомоги від 09.09.2020.

При цьому, суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом в постанові від 08.10.2019 у справі №922/1747/19, згідно якої порядок оформлення адвокатом рахунку для оплати наданих ним послуг та оподаткування грошових доходів фізичної особи-підприємця та самозайнятої особи, яка провадить незалежну професійну діяльність за ставками внеску до бюджету перебуває поза межами предмету дослідження питання витрат на професійну правничу допомогу.

З наданого до матеріалів справи рахунку до договору про надання правничої допомоги детального опису робіт (наданих послуг) та квитанції №1 від 20.10.2020 про сплату адвокатського гонорару, вбачається, що у вартість правової допомоги за договором увійшли:

- усна консультація за вивченням документів, обрання правової позиції та стратегії у справі (1 година 00 хвилин) - 1051,00 грн;

- робота з законодавчою базою по аналогічних справах та їх правовий аналіз, підбір та аналіз судової практики (2 години 00 хвилин) - 2102,00 грн;

- складання та подання позовної заяви, додатків до неї (3 години 00 хвилин), заяви від 16.10.2020 (1 година 00 хвилин); відповіді на відзив відповідача (2 години 00 хвилин), разом 6 годин 00 хвилин - 6306,00 грн.

Всього на суму 9459,00 грн.

Вартість правової допомоги, наданої адвокатом Канунніковим Д.О. в рамках даної судової справи підтверджується також актом виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги на суму 9459,00 грн підписаним представниками та скріпленим печаткою ПП «Будтранс-груп».

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд визнав заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу обґрунтованими та такими, що відповідають критеріям розумності та співрозмірності.

Вартість юридичних послуг (правової допомоги) за договором від 09.09.2020 повністю відповідає ринковим цінам та узгоджується із рішенням Ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018, яким визначаються мінімальні ставки гонорару адвоката, а наведений в акті про надання послуг від 20.10.2020 обсяг виконаної адвокатом роботи відповідає складності справи.

Слід враховувати, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, суд першої інстанції враховуючи характер спору, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, час, витрачений адвокатом на виконання робіт, та те, що позов в даній справі задоволено частково, заяву представника позивача про відшкодування судових витрат задовольнив частково, у розмірі 8000,69 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України). Разом з тим, ТОВ «С-Инвест» ані під час розгляду даної справи у суді першої інстанції, ані під час апеляційного провадження, не було надано до суду доказів неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі.

Відповідно до статей 76 - 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, відповідачем всупереч вищенаведених норм права, не було подано доказів, які б підтвердили факти, викладені в апеляційній скарзі, а наведені доводи не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю з`ясував обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Оскільки апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, то, з урахуванням положень статті 129 ГПК України, здійснені ним судові витрати за апеляційною скаргою останньому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «С-Инвест» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 13.11.2020 у справі №922/2946/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.02.2021

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Н.М. Пелипенко

Суддя О.В. Стойка