РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.01.2021Справа № 910/4540/20

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко - Легких Г. П.,

за участю секретаря - Андрєєнков О. Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом: 1) Фізичної особи - підприємця Цуркана Віталія Михайловича ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 )

2) Фізичної особи - підприємця Майора Олега Вікторовича ( АДРЕСА_3 адреса для листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 )

До Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНІ УКРАЇНА" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код: 35463962 юридична адреса)

Про усунення перешкод в проведенні господарської діяльності

За участі представників сторін:

Від позивачів - 1, 2: Войчук В. В. (ордери серія ХМ № 005497 від 23.06.2020, серія ХМ № 005496 від 23.06.2020);

Від позивачів: Гайдук О. О. (ордери серія КС № 809750 від 12.01.2021, серія КС № 809639 від 12.01.2021);

Від відповідача: Причепа Т. В. (ордер серія ВН № 138452);

Вільний слухач: ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець Цуркан Віталій Михайлович (далі позивач-1) та Фізична особа - підприємець Майор Олег Вікторович (далі позивач-2) звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНІ Україна" (далі-відповідач) про усунення перешкод в проведенні господарської діяльності.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивачі зазначають, що ОСОБА_1 є власником знаків для товарів і послуг " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що підтверджується свідоцтвом на знак для товарів та послуг № НОМЕР_3 та "Інтернет магазин Stylus - новинки з перших рук", що підтверджується свідоцтвом на знак для товарів та послуг № НОМЕР_4 , зареєстрованими Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України. Крім того, ОСОБА_1 є власником доменного імені "ІНФОРМАЦІЯ_1", на якому розміщено інтернет-магазин " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_4 знак " ІНФОРМАЦІЯ_1 " має кл. 35 - індекс Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків та перелік товарів і послуг.

01.06.2016 між позивачем-1 та Карпюком А.В було укладено ліцензійний договір № 1 від 01.06.2016, яким позивачу - 1 було надано в користування невиключний дозвіл (невиключну ліцензію) на використання у господарській діяльності знаку "stylus" та доменного імені "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Таким чином, позивач-1, використовуючи знак для товарів та послуг "stylus" за доменом "ІНФОРМАЦІЯ_1" надає послуги по розміщенню інформації по пропозиціях купівлі-продажу, обміну товарів та послуг від власників/продавців таких послуг. За посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться публічний договір оферта для будь-якої особи, що має право - та дієздатність для акцепту такого договору.

Позивач-2 користується послугами по розміщенню інформації по пропозиціях купівлі-продажу на сайті "ІНФОРМАЦІЯ_1", пропонує до продажу електронну техніку, у тому числі, торгівельної марки "SONY".

Позовні вимоги обґрунтовані незаконними, на думку позивачів, діями щодо перешкоджання позивачам у здійснені ними їх господарської діяльності, шляхом направлення вимог відповідача припинити використання торговельних марок SONY СОRРОRATION у будь-який спосіб, включаючи, але не обмежуючись, використанням в мережі Інтернет під час пропонування до продажу товарів, унеможливити доступ користувачів до веб-сторінок, де пропонуються до у телевізори TM SONY в порушення чинного законодавства України, а також надати зобов`язання про те, що у майбутньому позивачі не будуть здійснювати пропонування до продажу та продаж товарів SONY невідомого походження, та шляхом звернення до правоохоронних органів із заявами про вчинення позивачами злочину.

У зв`язку з цим позивачі просять суд:

- зобов`язати відповідача припинити по відношенню до позивача-1 дії, спрямовані на заборону чи в інший спосіб обмеження йому права продажу та/або пропонування до продажу в Інтернет-магазині під торговою маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво № 127432), розміщеного під доменним ім`ям "ІНФОРМАЦІЯ_1", товару торгівельних марок "SONY" (міжнародна реєстрація № 1194843), "SONY" (міжнародна реєстрація № 978971) та інших торгівельних марок, власником яких є SONY CORPORATION (1-7-1 Konan, Minato-ku Tokyo, Japan), введених під цим знаком в цивільний оборот власником свідоцтва SONY CORPORATION (1-7-1 Konan, Minato-ku Tokyo, Japan) чи за його згодою;

- зобов`язати відповідача припинити по відношенню до позивача-2 дії, спрямовані на заборону чи в інший спосіб обмеження йому права продажу та/або пропонування до продажу в Інтернет-магазині під торговою маркою " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (свідоцтво № 127432), розміщеного під доменним ім`ям "ІНФОРМАЦІЯ_1", товару торгівельних марок "SONY" (міжнародна реєстрація № 1194843), "SONY" (міжнародна реєстрація № 978971) та інших торгівельних марок, власником яких є SONY CORPORATION (1-7-1 Konan, Minato-ku Tokyo, Japan), введених під цим знаком в цивільний оборот власником свідоцтва SONY CORPORATION (1-7-1 Konan, Minato-ku Tokyo, Japan) чи за його згодою.

Крім того, позивачі просять стягнути з відповідача судові витрати.

14.04.2020 Суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху, встановив позивачам строк на усунення недоліків -5 днів з дня вручення ухвали шляхом: 1) надання оригіналу платіжного доручення про сплату судового збору № 485 від 25.03.2020; 2) надання належних доказів надсилання копії позовної заяви з додатками (службові чеки відділення поштового зв`язку); 3) зазначення підстав для залучення третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, зазначення на стороні кого необхідно залучити дану особу, та яким чином рішення суду у даній справі вплине на права та обов`язки такої особи; 4) надання належним чином засвідчених копій договорів про надання правової допомоги від 20.02.2020 та від 06.03.2020.

07.05.2020 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

21.05.2020 Суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 910/4540/20, ухвалив розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 30.06.2020. В ухвалі від 21.05.2020 Суд зазначив, що не вбачає підстав для залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів ОСОБА_1 .

24.06.2020 через відділ канцелярії суду від відповідача надійшла заява про участі у судовому засіданні у режимі відеоконференції за участю представника поза межами суду.

30.06.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 30.06.2020 Суд на місці ухвалив відкласти підготовче засідання на 18.08.2020.

18.08.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про усунення перешкод в проведенні господарської діяльності, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі.

В судовому засіданні 18.08.2020 Суд на місці ухвалив поновити строк для подання відзиву та долучити відзив до матеріалів справи, встановив позивачам строк для подання відповіді на відзив, продовжив строк підготовчого засідання на 30 днів та оголосив перерву в підготовчому засіданні до 13.10.2020.

06.10.2020 від позивачів надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

13.10.2020 від позивачів надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (без ЕЦП).

В судовому засіданні 13.10.2020 відповідач подав заперечення на клопотання про приєднання доказів до матеріалів та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 13.10.2020 суд прийшов до висновків, що позивачем пропущено строк подання доказів та на місці ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті на 10.11.2020.

03.11.2020 від позивачів надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

04.11.2020 від позивачів надійшло доповнення до клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

Засідання призначене на 10.11.2020 було перенесено на 01.12.2020, про що сторін було повідомлено ухвалою від 05.11.2020.

01.12.2020 від позивачів надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

В судове засідання 01.12.2020 прибули учасники справи.

В судовому засіданні 01.12.2020 суд розглянув клопотання позивачів про долучення доказів до матеріалів справи та залишив його без розгляду, як таке, що було вирішене у судовому засіданні 13.10.2020, та оголосив перерву у судовому засіданні до 12.01.2021.

07.12.2020 від позивачів надійшла заява про відвід судді.

10.12.2020 від позивачів надійшли доповнення до заяви про відвід судді.

10.12.2020 Суд визнав відвід судді необґрунтованим та передав заяву позивачів про відвід судді для визначення суддів, в порядку встановленому ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, про що постановив відповідну ухвалу.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями заява позивачів про відвід судді була передана для розгляду судді Поляковій К. В.

18.12.2020 Суд, у складі судді Полякової К. В. відмовив позивачам, в задоволенні заяви про відвід судді Бондаренко - Легких Г. П., про що постановив відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 12.01.2021 Суд на місці ухвалив оголосити перерву у судовому засіданні до 14.01.2021.

14.01.2021 через відділ канцелярії суд від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесення витрат на правничу допомогу та письмові пояснення.

В судове засідання 14.01.2021 учасники справи прибули, позивачі надали в судовому засіданні письмову промову в судових дебатах та просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши вступне слово позивачів та відповідача, з`ясувавши обставини, на які позивачі та відповідач посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, Суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 є власником знаків для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що підтверджується свідоцтвом № 127432.

01.06.2016 між ОСОБА_1 , як ліцензіаром, та позивачем - 1 (ФОП Цуркан В.М.), як ліцензіатом, був укладений ліцензійний договір № 1 (невиключна ліцензія) на використання знаку для товарів і послуг та доменного імені, відповідно до п. 2.1. якого ліцензіар надає ліцензіату за винагороду на строк дії договору невиключний дозвіл (невиключну ліцензію) на використання знаку та доменного імені (ІНФОРМАЦІЯ_1) на території України в цілях виготовлення, використання, здійснення пропозиції до продажу, самого продажу та іншого введення в обіг товарів і послуг з використанням знаку, згідно з переліком класів товарів і послуг, зазначених у свідоцтві на умовах, визначених договором.

В п. 2.2. договору сторони погодили, що ліцензіат має право надавати ліцензії (субліцензії) третім особам.

Дозвіл (ліцензія), вказана в п. 2.1. договору, вважається переданим ліцензіату в момент підписання договору та не потребує підписання між сторонами жодних інших документів (в т.ч. актів тощо) (п. 2.3. договору).

Відповідно до п. 3.4.4 договору ліцензіат має право застосовувати знак, доменне ім`я під час пропозиції і надання будь - якої послуги, для якої знак зареєстрований.

За умовами п. 10.3, 10.4. договору цей договір діє до 31.12.2018, якщо за 10 (десять) календарних днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін письмово не виявить бажання припинити дію договору, останній вважається пролонгованим на кожний наступний рік на тих же умовах.

Позивач - 1 зазначає, що на підставі ліцензійного договору № 1 (невиключна ліцензія) на використання знаку для товарів і послуг та доменного імені від 01.06.2016, він здійснює адміністрування інтернет - магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 01.06.2016 до тепер. Зокрема, використовуючи знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за доменом ІНФОРМАЦІЯ_1 надає послуги по розміщенню інформації по пропозиціях купівлі - продажу, обміну товарів та послуг від власників/продавців таких послуг. За посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 розміщений публічний договір (оферта) для будь - якої особи, що має право - та дієздатність для акцепту такого договору.

Позивачі стверджують, що позивач - 2 користується послугами по розміщенню інформації по пропозиціях купівлі - продажу на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_1» та пропонує до продажу електронну техніку, у тому числі торгівельної марки «SONY». Вказані обставини позивачі - 1, 2 в тому числі підтверджували і в судових засіданнях. При цьому, документальних доказів акцепту позивачем - 2 оферти позивача - 1 до матеріалів справи додано не було.

Доказів наявності у позивачів - 1, 2 прав на використання торгівельної марки «SONY» матеріали справи не містять, і позивачі - 1, 2 не заперечують відсутність у них дозволів (ліцензій) на її використання.

Позивачі - 1, 2 вважають, що для здійснення продажу електронної техніки, у тому числі, торгівельної марки «SONY», у відповідності до ч. 6 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», шляхом продажу такого товару через інтернет - магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », їм не потрібно отримувати жодних дозволів (ліцензій) на використання торгової марки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », оскільки товар - електронну техніку, марковану відповідним знаком, введено в цивільний обіг власником знаку (має місце «вичерпання права»).

Позивачі - 1, 2 стверджують, що відповідачем протягом 2017 - 2019 років здійснюються дії по перешкоджанню ведення ними їх господарської діяльності, що є порушенням конституційного права позивачів - 1, 2 на здійснення підприємницької діяльності.

Як стверджують позивачі у позовній заяві, дії відповідача по перешкоджанню позивачам - 1, 2 у здійсненні підприємницької діяльності полягають у направлені позивачам - 1, 2 вимог про припинення використання торгової марки «SONY» (вих. № 20-11/17/8 від 20.11.2017, вих. № 33Т/2018-06 від 08.06.2018 та вих. № 33Т/2019-03-19 від 19.03.2019) та у зверненні до правоохоронних органів із заявою про злочин щодо позивача - 2, за якою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000349.

Матеріалами справи підтверджено, що листом вих. № 20-11/17/8 від 20.11.2017 відповідач звернувся до адміністрації інтернет - магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 та ФОП Карпюка А. В. з вимогою стосовно припинення порушення прав інтелектуальної власності, в якій повідомив, що на веб-сайті STYLUS (www.ІНФОРМАЦІЯ_1) незаконно використовуються торгівельні марки компанії Sony Corporation, пропонуються товари невідомого походження та вимагав припинити незаконне використання торгівельних марок Sony Corporation у будь - який спосіб, включаючи, але не обмежуючись, використанням в мережі Інтернет та під час пропонування до продажу товарів, унеможливити доступ користувачів до веб - сторінок де пропонуються до продажу телевізори ТМ «SONY» та надати зобов`язання про те, що у майбутньому не буде здійснюватися пропонування до продажу та продаж товарів «SONY» невідомого походження.

Листом вих. № 33Т/2018-06 від 08.06.2018 відповідач звернувся до Адміністрації інтернет - магазину https://ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогою стосовно припинення порушення прав інтелектуальної власності та порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції. У вказаному листі відповідач зазначив, що на веб - сайті https://ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконно використовуються торгівельні марки Sony Corporation та вимагав протягом 3 днів з моменту отримання листа: припинити незаконне використання торгівельних марок Sony Corporation у будь - який спосіб, включаючи, але не обмежуючись, використанням в мережі інтернет та під час пропонування до продажу товарів; унеможливити доступ користувачів до веб - сторінок, де пропонуються до продажу телевізори ТМ «SONY» в порушення чинного законодавства України; надати зобов`язання про те, що у майбутньому не буде здійснюватися пропонування до продажу та продаж товарів «SONY» невідомого походження.

Листом вих. № 33-Т/2019-03-19 від 19.03.2019 Гиркун Олександр Григорович, як представник відповідача, звернувся до пана ОСОБА_1 з вимогою стосовно порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, а саме: припинити здійснення продажу товарів ТМ Sony Corporation за неконкурентною ціною; унеможливити доступ користувачів до веб - сторінок, де пропонуються до продажу телевізори ТМ Sony Corporation в порушення чинного законодавства України; надати зобов`язання про те, що у майбутньому не буде здійснюватися пропонування до продажу та продаж ТМ Sony Corporation в порушення законодавства у сфері недобросовісної конкуренції.

В квітні 2019 року відповідач звернувся до Головного слідчого управління Національної поліції України із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ст. 190, 212, 227 КК України, в якій просив розпочати досудове розслідування кримінального правопорушення стосовно розповсюдження адміністрацією та працівниками інтернет - магазину STYLUS небезпечної продукції, ухилення від сплати податків, вчинення шахрайських дії, відповідальність за яке передбачена ст. 190, 212, 227 КК України. за звернення відповідача було розпочате кримінальне провадження № 000349 від 15.04.2019 за фактом заволодіння коштами шляхом обману (шахрайство), за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Досудове розслідування триває.

Матеріалами справи також підтверджено, що Sony Corporation (компанія «Соні Корпорейшн», Корпорація Соні) є власником знаків на товари у послуг «SONY» на підставі свідоцтва України № 5932 від 29.12.1994.

Листом - згодою від 24.06.2016 (апостиль від 01.07.2016 № 16 - 036947), копія якого наявна в матеріалах справи, Sony Corporation (компанія «Соні Корпорейшн», Корпорація Соні) надала згоду на використання в Україні торгової марки «SONY» за свідоцтвом України № 5932 від 29.12.1994 Товариством з обмеженою відповідальністю «Соні Україна» для товарів: обладнання з прийому і передачі радіосигналів, обладнання з прийому і передачі телевізійних сигналів, запасних частин і деталей до вказаного вище, телекомунікаційного обладнання і приладів, записуючого обладнання і приладів, обладнання для електронних фотознімків, програвачів, магнітофонів, а також запасних частин і деталей до них, підсилювачів, резисторів, батарейок, котушок, кодів, випрямлячів, шкал, спільних вимикачів, трансформаторів, перетворювачів, антен, панелей друкованих схем, запобіжників, футлярів, репродукторів, мікрофонів, адаптерів, фонометрів, магнітних стрічок, слухових апаратів, транзисторів, діодів, терморезисторів, електронних ламп, рентгенівських ламп, телефонних апаратів для внутрішнього обслуговування та іншого електричного і електронного обладнання і приладів.

Довіреністю від 03.04.2017 (строком до 31.12.2021) Sony Corporation (компанія «Соні Корпорейшн», Корпорація Соні) уповноважила відповідача виконувати функції свого офіційного представника на території України відповідно до зазначених в довіреності меж для продукції, що офіційно постачається та призначена для продажу в Україні компанією ТОВ «Соні Україна» та уповноваженими дистриб`юторами Соні. Згідно зазначеного в довіреності від 03.04.2017 ТОВ «Соні Україна» уповноважена здійснювати будь - які дії, робити й приймати будь - які заяви, необхідні у зв`язку із правами, наданими за умовами цієї довіреності. Довіреністю відповідач уповноважений представляти Корпорацію Соні, вживаючи усі необхідні дії з метою відповідності законодавству, для продукції, зробленої самою Корпорацією Соні або від її імені, офіційно ввезеної, розміщеної та призначеної для продажу на ринку України компанією Соні Україна та уповноваженими дистриб`юторами включаючи, але не обмежуючись перерахованими в довіреності.

Предметом позову у справі є вимоги позивачів - 1, 2 про зобов`язання відповідача припинити по відношенню до позивача - 1 та позивача - 2 дії, спрямовані на заборону чи в інший спосіб обмеження їм права продажу та/або пропонування до продажу в Інтернет - магазині під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (свідоцтво № 127432), розміщеного під доменним ім`ям ІНФОРМАЦІЯ_1, товару торгівельних марок « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (міжнародна реєстрація № 1194843), «SONY» (міжнародна реєстрація № 978971) та інших торгівельних марок, власником яких є Sony Corporation, введених під цим знаком в цивільний оборот власником свідоцтва Sony Corporation чи за його згодою, що позивачі вважають втручанням в їх підприємницьку діяльність.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що відповідач є уповноваженим представником власника знаку, а також особою, якій надано дозвіл на використання такого знаку у встановленому порядку, відповідно відповідач наділений правом при здійсненні своєї господарської діяльності захищати свої права та законні інтереси у разі їх порушення, а з боку позивачів - 1, 2 має місце порушення прав відповідача - використання без згоди власника при реалізації товарів торгової марки «SONY», а отже право на звернення з вимогою про припинення порушення прав інтелектуальної власності надано відповідачеві нормами законом, а право на захист своїх прав гарантоване Конституцією України.

Отже, предметом спору у справі є припинення дій відповідача у формі направлення листів, зокрема, позивачам, звернення до правоохоронних органів щодо припинення порушення прав на знак для товарів та послуг «SONY», права на який захищені свідоцтвом України на знак для товарів та послуг № 5932, та захист прав власника свідоцтва (компанія «Соні Корпорейшн», Корпорація Соні) доручено здійснювати на території України ТОВ "Соні Україна", які позивачі вважають втручанням в їх господарську діяльність.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до ч. 6 статті 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Загальними принципами господарювання в Україні є: забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб`єктів господарювання; свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України; обмеження державного регулювання економічних процесів у зв`язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави; захист національного товаровиробника; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини (ст. 6 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 49 Господарського кодексу України внормовано, що підприємці зобов`язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об`єднань, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави.Статтею 13 Цивільного кодексу України внормовано, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Судом в процесі розгляду справи встановлено, що сторони у справі здійснюють підприємницьку діяльність, при цьому не знаходяться у відносинах підпорядкування одне до одного та діють на засадах рівності прав та обов`язків, визначених Конституцією та законами України щодо ведення підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право.

Покладення обов`язку припинити дію, яка порушує право, як спосіб захисту цивільного права чи інтересу можливе щодо триваючого правопорушення, вчиненого іншою особою, яким створюються перешкоди в здійсненні суб`єктивного права.

Згідно частини третьої статті 16 Цивільного кодексу України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 ЦК України. Тлумачення частини третьої статті 16 Цивільного кодексу України свідчить, що, за загальним правилом, при наявності порушення цивільного права або інтересу не допускається відмова в їх захисті. Винятком, який дозволяє відмовити в захисті цивільного права або інтересу, є недотримання частин другої - п`ятої статті 13 Цивільного кодексу України.

До предмету доказування у даній справі входить чи є дії відповідача порушенням прав позивачів на здійснення господарської (підприємницької діяльності) та чи підлягають такі дії відповідача припиненню для захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивачів.

Таким чином, в предмет доказування у даній справі, в тому числі, входять обставини вчинення відповідачем правопорушення (незаконності дій відповідача), які порушують права та охоронювані законом інтереси позивачів.

Судом встановлено за наявними матеріалами справи, що власником знаку на товари та послуги «SONY» на підставі свідоцтва України № 5932 від 29.12.1994 є Sony Corporation (компанія «Соні Корпорейшн», Корпорація Соні).

Статтею 16 Закону України «Про охорону прав на торгівельні марки» від 15 грудня 1993 року за N 3689-XII (із подальшими змінами та доповненнями в) внормовано, що свідоцтво надає його власнику право використовувати торговельну марку та інші права, визначені цим Законом.

Використанням торговельної марки визнається:

нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

застосування її під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої торговельну марку зареєстровано;

застосування її в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати позначення без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом (ч. 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на торгівельні марки»).

Частиною 6 Закону України «Про охорону прав на торгівельні марки» внормовано, що виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстровану торговельну марку не поширюється на використання торговельної марки для товару, введеного під цим торговельною маркою в цивільний оборот власником свідоцтва чи за його згодою, за умови, що власник свідоцтва не має вагомих підстав забороняти таке використання, у зв`язку з подальшим продажем товару, зокрема у разі зміни або погіршення стану товару після введення його в цивільний оборот.

За змістом вказаної норми, у випадку введення товару з відповідною торговельною маркою в цивільний обіг власником цієї марки, наступний перепродаж цього товару вже не потребує дозволу власника цієї марки та не може бути ним обмежений або заборонений за умови дотримання особами, що здійснюють подальший перепродаж товару, вимог щодо незмінності якості цього товару.

При цьому, під поняттям «погіршення якості товару», в тому числі варто розуміти фальсифікат, контрабандну продукцію, тощо.

Матеріалами справи підтверджено, що компанією Sony Corporation (компанія «Соні Корпорейшн», Корпорація Соні) відповідачу надано згоду на використання торгової марки «SONY» за свідоцтвом України № 5932 від 29.12.1994 в Україні та повноваження здійснювати будь - які дії, робити й приймати будь - які заяви, необхідні у зв`язку із правами, наданими за умовами цієї довіреності.

За таких обставин, власник знаку для товарів та послуг або уповноважена ним особа, мають визначене Конституцією України та законами України, зокрема, ГК України, ЦК України та Законом України "Про торгівельні марки" право на захист прав на торгівельну марку, в тому числі із зверненнями до осіб, які на думку власника торгівельної марки порушують його права як на торгівельну марку, так і на розповсюдження товару за вказаною торгівельною маркою з вимогою про припинення порушення права на торгівельну марку, а також мають право на звернення до всіх уповноважених органів, в тому числі до суду та до правоохоронних органів з заявами щодо захисту наявних в заявника прав на торгівельну марку.

Такі дії особи по захисту належних їй прав на торгівельну марку не можуть бути визнані втручанням в господарську діяльність інших осіб та не є втручанням в підприємницьку діяльність.

Суд також звертає увагу позивачів, що в Господарському кодексі України, а саме в статті 6 та статті 23, йдеться саме про заборону незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини як осіб, що мають відносно інших осіб господарювання владні (управлінські) функції, а саме відповідно до статті 19 ГК України наділені функціями контролю та нагляду за господарською діяльністю.

При цьому, реалізація іншим суб`єктом підприємницької діяльності, який знаходиться в рівних правах та обов`язках з іншим суб`єктом підприємницької діяльності, права на захист своїх прав та інтересів, в тому числі прав на об`єкти інтелектуальної власності, в жодному разі не може бути оцінене судом як неправомірні дії та втручання в господарську діяльність.

Суд ще раз наголошує, що право на захист гарантоване Конституцією України та главою 3 ЦК України, а стаття 42 Конституції України гарантує не тільки право на підприємницьку діяльність, а й зобов`язує державу забезпечити захист конкуренції у підприємницькій діяльності та встановлює, що не допускається неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція в підприємницькій діяльності.

Норми статей 15, 16, 17, 18, 19 ЦК України гарантують захист цивільних прав та інтересів не тільки судом, органами державної влади, нотаріусом, а й встановлюють право на самозахист цивільних прав від порушень та протиправних посягань, які не заборонені законом.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що відповідач наділений правом забороняти іншим особам використовувати позначення без його згоди, а відтак дії відповідача щодо направлення позивачам - 1, 2 вимог про припинення використання торгівельної марки та звернення до правоохоронних органів за захистом йог прав, вчинені останнім в рамках діючого законодавства, і не є порушенням.

Отже, вчинення відповідачем дій, направлених на захист своїх права та інтересів, які відповідач вважає порушеними, шляхом направлення листів позивачам з вимогою припинити порушення прав відповідача та Компанії "Sony Corporation", звернення до правоохоронних органів з відповідними заявами, суд не вважає протиправними діями відповідача, які тягнуть за собою притягнення відповідача до господарсько-правової чи цивільно-правової відповідальності, а отже вони не є діями, які порушують права позивачів.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачі - 1, 2 не довели протиправність дій відповідача щодо них, натомість наявними матеріалами справи підтверджено не дотримання позивачами при здійсненні їх господарської діяльності частин третьої та п`ятої статті 13 Цивільного кодексу України.

Суд, відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінивши наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

При цьому, оцінюючи доводи учасників справи під час розгляду справи, суд як джерелом права керується також практикою Європейського суду з прав людини. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Судові витрати позивачів - 1, 2 відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивачів - 1, 2.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач заявляє, що при розгляді справи ним були понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 80 610, 20 грн.

Для підтвердження суми витрат на правничу допомогу, їх загального розміру відповідачем були надані до матеріалів справи такі документи: договір про надання правової допомоги № 2 від 10.06.2020, рахунок на оплату гонорару адвоката № 1 від 06.10.2020, платіжне доручення № F110000013 від 08.10.2020.

Частиною 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що у даній справі суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог та приписи ч. 4 ст. 129 господарського процесуального кодексу України, відсутність клопотання позивачів про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд покладає витрати відповідача на правничу допомогу в розмірі 80 610, 20 грн на позивачів - 1, 2 порівну.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Фізичної особи - підприємця Цуркана Віталія Михайловича ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) та Фізичної особи - підприємця Майора Олега Вікторовича ( АДРЕСА_3 адреса для листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНІ УКРАЇНА" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код: 35463962) про усунення перешкод в проведенні господарської діяльності відмовити.

2. Судові витрати позивачів покласти на Фізичну особу - підприємця Цуркана Віталія Михайловича ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) та Фізичну особу - підприємця Майора Олега Вікторовича ( АДРЕСА_3 адреса для листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ).

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Цуркана Віталія Михайловича ( АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНІ УКРАЇНА" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код: 35463962) 40 305 (сорок тисяч триста п`ять) грн 10 коп. витрат на правничу допомогу.

4. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Майора Олега Вікторовича ( АДРЕСА_3 адреса для листування: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОНІ УКРАЇНА" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код: 35463962) 40 305 (сорок тисяч триста п`ять) грн 10 коп. витрат на правничу допомогу.

5. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.02.2021.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких