ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1467/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Пелехатій А.О.

за участю представників:

від позивача: Карабак В.А. (адвокат на підставі ордеру);

від відповідача-1:Слободянюк В.Ю (в порядку самопредствництва);

від відповідача-2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" (адреса місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Брянська, 15, офіс 25; адреса для листування: 69002, а/с 6823);

до відповідачів: 1. Державного підприємства „Одеський авіаційний завод" (65121, м. Одеса, пр-т Небесної сотні, 32-А); 2. Приватного підприємства „Лідер-Ч" (67562, Одеса обл., Лиманський р-н, с. Крижанівка, вул. Ветеранів, 26А)

про скасування рішення тендерного комітету та визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 25.05.2020 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" вх. ГСОО №1515/20 до відповідачів Державного підприємства „Одеський авіаційний завод" та Приватного підприємства „Лідер-Ч", в якій просить суд скасувати рішення тендерного комітету Державного підприємства „Одеський авіаційний завод" про відхилення тендерної пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" та про визначення переможцем ПП „Лідер-Ч" за процедурою закупівлі на електронно-торговому майданчику https//smarttender.biz, за комерційною пропозицією №4952150 від 17.12.2019, а саме Тендер на закупівлю товару „Апарат сопловий другої ступені 017.49.5750", у кількості 1 шт., оформлене протоколом та визнати недійсним договір, укладений між Державним підприємством „Одеський авіаційний завод" та Приватним підприємством „Лідер-Ч", за результатами тендеру (закупівлі) №4952150 від 17.12.2019 на закупівлю товару „Апарат сопловий другої ступені 017.49.5750" у кількості 1 шт., а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що його пропозиція відповідала умовам тендерної документації в повному обсязі, і відхиляти таку пропозицію ДП „ОАЗ" не мав права, внаслідок своєї ж бездіяльності та протиправної поведінки, яка полягала у ненаправлені на адресу ТОВ „Груп Інтрейд" листа із додатковими вимогами до учасників, які не були розміщені у тендерній документації, оприлюдненої на сайті ЕТМ, було порушено його права. При цьому позивач стверджує, що ДП „ОАЗ" не мало права на укладення договору із ПП „Лідер-Ч" так як було порушено процедуру проведення закупівель, допущено дискримінацію учасника торгів, безпідставно необґрунтовано та незаконно обрано переможцем торгів ПП „Лідер-Ч" та, як наслідок, укладено із ним спірний договір, чим було допущено порушення моральних засад суспільства, отже за думкою позивача, наявна невідповідність укладеного договору інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, в зв`язку з чим даний договір повинен бути визнаний судом недійсним.

Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду клопотання про витребування доказів вх. ГСОО №13252/20 від 25.05.2020 року, в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, в якому посилаючись на відсутність відповідних документів позивач просить суд витребувати у Державного підприємства „Одеський авіаційний завод" належним чином завірені копії наступних документів: протокол №1/12 від 26.12.2019, яким прийнято оскаржувані рішення про відхилення пропозиції ТОВ „Груп Інтрейд" і обрання переможцем ПП „Лідер-Ч"; письмове обґрунтування обрання переможцем за тендером 4952150; порівняльну таблицю за результатами вказаного тендеру; лист ДП „ОАЗ" за вих. № 4593/МТЗ; докази направлення листа за них. № 4593/МТЗ на адресу ТОВ „Груп Інтрейд"; усю тендерну документацію, розміщену ДП "ОАЗ" на тендер 4952150; договір, укладений між ДП „ОАЗ" та ПП „Лідер-Ч" на закупівлю товару за результатами тендеру 4952150.

Ухвалою суду від 01.06.2020 року відкрито провадження у справі №916/1467/20 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 22.06.2020 року о 12:00 год. При цьому, частково задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" (вх. ГСОО №13252/20 від 25.05.2020 року) про витребування доказів; витребувано у Державного підприємства „Одеський авіаційний завод" належним чином завірені копії: протоколу №1/12 від 26.12.2019; листа ДП „ОАЗ" за вих. № 4593/МТЗ; доказів направлення листа за них. № 4593/МТЗ на адресу ТОВ „Груп Інтрейд"; усієї тендерної документації, розміщеної ДП "ОАЗ" на тендер 4952150; договір, укладений між ДП „ОАЗ" та ПП „Лідер-Ч" на закупівлю товару за результатами тендеру 4952150.

15.06.2020 року до суду від Приватного підприємства "Лідер Ч" надійшов відзив на позовну заяву (вх.ГСОО № 15277/20), відповідно до якого останній заперечує щодо позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні. Так, відповідач-2 вказує на те, що позивачем не наведено у позовній заяві жодних достовірних доказів порушення ДП "ОАЗ" процедури проведення закупівлі або порушення законодавства при укладанні договору з останнім за результатами цієї закупівлі. При цьому, підтверджує отримання листа №4593/МТЗ від 24.12.2019 року від ДП "ОАЗ", в якому повідомлялось про необхідність учасникам торгів подати фото товару та документів до нього до 26.12.2019 року 13:00 год, який ПП "Лідер Ч" було виконано та наручно доставлено до ДП "ОАЗ". Крім того зазначає, що після визначення переможця тендерної закупівлі, позивачем не були подані скарги і ніяким чином не оспорювались результати торгів.

15.06.2020 року до суду від Приватного підприємства "Лідер Ч" надійшла заява (вх.ГСОО№15287/20), згідно якої відповідач-2 повідомляє про відсутність можливості направити свого представника у судове засідання через запровадження на території України карантину та, у зв`язку з чим, просить суд провести підготовче засідання по справі №916/1467/20 на підставі наданих сторонами доказів та письмових заяв по суті справи без участі його представника.

18.06.2020 року від Державного підприємства "Одеський авіаційний завод", на виконання ухвали суду від 01.06.2020 року, для долучення до матеріалів справи надійшли витребувані копії документів, зокрема протокол №1/12 від 26.12.2019 року, лист ДП "ОАЗ" за вих.№4593/МТЗ від 24.12.2019 року, скріншот з електронної пошти ДП "ОАЗ" про направлення листа за вих.№4593/МТЗ на адресу ТОВ "Груп Інтрейд", тендерна документація, розміщеної ДП "ОАЗ" на тендер №4952150, договору, укладеного між ДП "ОАЗ" та ПП "Лідер Ч" на закупівлі товару за результатами тендеру №4952150, в якості доказів по справі.

У судовому засіданні від 22.06.2020 року, судом було оголошено протокольну ухвалу в порядку п.3 ч.2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, про відкладення підготовчого судового засідання на 27.07.2020 року о 10:30 год, встановлено строки для подання заяв по суті спору: для подання відповіді на відзив - до 15.07.2020 року, для подання заперечень до 27.07.2020 року.

24.06.2020 року до суду від Державного підприємтсва "Одеський авіаційний завод" до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.ГСОО№16447/20), відповідно до якого відповідач-1 повідомляє, що торги були проведені у відповідності до норм Порядку закупівель товарів, робіт та послуг, затвердженого наказом ДК "Укроборонпром" №18 від 29.01.2019 року. Між тим, з метою попередньої оцінки товару, 24.12.2019 року ДП "ОАЗ" направило учасникам закупівлі та, зокрема позивачу, лист вих №4596/МТЗ, яким було запропоновано підтвердити можливість поставки запитуваного товару, надіслати фотографії товару та супровідних документів на електронну пошту замовника, не пізніше 26.12.2019 року 13:00 год. Однак, у встановлений строк позивачем вказані вимоги не були виконані, у зв`язку з чим його пропозицію було відхилено. З приводу визнання недійсним договору №402/МТЗ-19 від 30.12.2019 року, підписаного між ДП "ОАЗ" та ПП "Лідер Ч" за результатами тендеру, відповідач-1 зазначає, що його укладення не було направлено на вчинення будь-яких протиправних дій та дій, які були б спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, на знищення або пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, а на виконання відповідачем-1 своїх господарських обов`язків по іншому господарському договору. При цьому позивачем не доведено, що при укладені вказаного договору, відповідачі мали на меті вчинення будь-яких протиправних дій у зв`язку з чим цей правочин може бути визнаний недійсним. З урахуванням викладеного, відповідач-1 просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

06.07.2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" до суду надійшло клопотання про призначення у справі судової експертизи (вх.ГСОО№17424/20), в якому товариством викладено обставини на підставі яких воно наполягає, що відповідач-1, не направляв на адресу останнього листа з вимогою надати фото запропонованої продукції, у зв`язку із чим позивач був позбавлений можливості виконати вимоги замовника при проведені процедури торгів, що призвело до подальшої дискваліфікації позивача, та укладання Договору з іншим учасником і відповідно неотримання прибутку позивачем

Також 06.07.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" надійшла відповідь на відзив ДП «Одеський авіаційний завод» (вх.№ГСОО 17489/20), відповідно до якої позивач наголошує, що не отримував лист вих.№4593/МТЗ від 24.12.2019 року, а надані ДП «ОАЗ» скріншоти електронної пошти не підтверджують направлення саме зазначеного листа.

06.07.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" надійшла відповідь на відзив ПП «Лідер Ч» (вх.№ГСОО 17538/20), відповідно до якої позивач зазначає, що саме ДП «ОАЗ» повинно доводити факт направлення Листа вих. №4593/МТЗ від 24.12.2019 року, так як за відсутності таких дій з боку відповідача-1, позивач з об`єктивних причин іншим доказом, аніж скріншот з електронної пошти, не може довести факт не вчинення іншою особою дій. При цьому, зазначає, що позивачу стало відомо про те, що його не обрано переможцем спірної закупівлі - 28.12.2019 року, коли товариство отримало Лист від електронно-торгівельного майданчика про зазначене.

Також, позивач наголошує, що всупереч Порядку закупівель товарів, робіт та послуг підприємствами Державного концерну «Укрборонпром» було допущено необ`єктивну оцінку пропозиції позивача, його дискримінацію, порушено принцип найбільшої економічної вигідності та інше. А правовідносини, які були наслідком укладання зазначеного оспорюваного правочину прямо суперечать інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, оскільки призвели до втрат державного бюджету на суму 19 900,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.07.2020 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" про призначення судової інженерно-технічної (комп`ютерно-технічну) експертизи - задоволено; призначено у справі №916/1467/20 інженерно-технічну (комп`ютерно-технічну) експертизу; проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса; провадження у справі №916/1467/20 зупинено на час проведення комп`ютерно-технічної експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

07.12.2020 року до суду від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса надійшов висновок експерта №14473 від 27.11.2020 за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 16.12.2020 року судом було поновлено провадження у справі №916/1467/20 з 12.01.2021 року та призначено на 12.01.2021 року о 12:30 год.

У судовому засіданні від 12.01.2021 року судом було оголошено протокольну ухвалу, в порядку п.3 ч.2ст.183 ГПК України, про відкладення підготовчого засідання на 25.01.2021 року о 15:00 год.

13.01.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" надійшли додаткові письмові пояснення (вх.№ГСОО 687/21), відповідно до яких позивач посилаючись на судову практику, стверджує, що прийнятті відповідачем-1 рішення, результатом яких, стало обрання переможцем закупівлі іншої, ніж позивач, юридичної особи, порушили права позивача на визначення його переможцем спірних торгів.

19.01.2021 року від Державного підприємтсва "Одеський авіаційний завод" надійшла заява (вх.№ГСОО 1450/21), відповідно до якої відповідач-1 просив суд виключити висновок експерта за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експеризи №14473 по справі №916/1467/20, оскільки зазначеною експертизою не розглядалось питання можливості видалення ТОВ «Груп Інтрейд» повідомлення, отриманого від ДП «ОАЗ», при цьому позивач не надав докази, що перелік вхідних повідомлень на його електронну адресу не зазнав будь-яких втручань. Також, відповідач-1 зазначив про наявність у позивача електронної адреси: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », отже на вирішення судової експертизи необхідно було також поставити питання направлення 24.12.2019 року електронного повідомлення з електронної адреси Державного підприємства „Одеський авіаційний завод" "ІНФОРМАЦІЯ_2" на електронну адресу ТОВ "ГРУП ІНТРЕЙД" "ІНФОРМАЦІЯ_1" з прикріпленим до нього файлом "вложение 4593 от 24.12.19.jpeg"?

Крім того, 19.01.2021 року до суду від Державного підприємтсва "Одеський авіаційний завод" надійшло клопотання (вх.№ГСОО 1452/21), відповідно до якого відповідач-1 просив суд призначити у справі №916/1467/20 судову інженерно-технічну (компютерно-технічну експертизу), на вирішення якої поставити питання: Чи направлялось 24.12.2019 електронне повідомлення з електронної адреси державного підприємства «Одеській авіаційний завод» «ІНФОРМАЦІЯ_3» на електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з прикріпленим до нього файлом «вложение 4593 от 24.12.2019.jpeg»?; Чи направлялось та одержувалось 04.02.2019 електронне повідомлення з електронної адреси державного підприємства «Одеській авіаційний завод» «ІНФОРМАЦІЯ_3» на електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з прикріпленим до нього файлом « 1 вложение 412 от 04.02.2019. jpeg»?; Чи направлялось 19.02.2019 електронне повідомлення з електронної адреси « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на електронну адресу державного підприємства «Одеській авіаційний завод» «ІНФОРМАЦІЯ_3» з прикріпленим до нього файлом « 1 вложение Документ 1, рdf»?; Чи направлялось та одержувалось 27.11.2018 електронне повідомлення з електронної адреси державного підприємства «Одеській авіаційний завод» «ІНФОРМАЦІЯ_3» на електронну адресу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з прикріпленим до нього файлом « 1 вложение 4831 от 27.11.2018.рdf»?; Чи направлялось 29.11.2018 електронне повідомлення з електронної адреси « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на електронну адресу державного підприємства «Одеській авіаційний завод» «ІНФОРМАЦІЯ_3» з прикріпленим до нього файлом « 1 вложение Груп Интрейд. рdf»?; Чи піддавалися комп`ютерна техніка, яка використовувалась при електронному листуванні державним підприємством «Одеській авіаційний завод» та ТОВ «Групунтрейд» певним процедурам з метою знищення інформації?

19.01.2021 року до суду від Державного підприємтсва "Одеський авіаційний завод" надійшло клопотання (вх.№ГСОО 1452/21) про долучення до матеріалів справи: належним чином засвідчені копії: листа від 27.11.2018 року №4831/МТЗ щодо підсумків тендеру №3183142 від 20.11.2018 року, листа ТОВ «Груп Інтрейд» від 28.11.2018 року №414/11 щодо готовності до постачання на ДП «ОАЗ» продукції за тендером №3183142 від 20.11.2018 року; протокол №1047; повідомлення №412 від 30.01.2019 року.

У судовому засіданні від 19.01.2021 року судом було оголошено протокольну ухвалу, в порядку п.3 ч.2 ст. 183 ГПК України, про відкладення підготовчого засідання на 22.01.2021 року о 12:00 год.

20.01.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" надійшли письмові заперечення (вх.№ГСОО 1656/21) на клопотання відповідача про долучення доказів, посилаючись на те, що вони є неналежними та недопустимими доказами, які не стосуються жодних правовідносин.

20.01.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" надійшли письмові заперечення (вх.№ГСОО 1656/21), відповідно до яких позивач повідомляє, що відповідач 1, ухилившись від участі в експертизі, не надавши свій технічний пристрій експерту (хоча суд зобов`язав його це зробити), наразі намагається будь-яким чином затягнути розгляд справи, заплутати суд, вийти за предмет спору, аби уникнути відповідальності, і подає нове клопотання про призначення експертизи, з питаннями, які взагалі не стосуються предмета спору. При цьому, Відповідач 1 не зазначає, чому він ухилився від участі в експертизі, що йому заважало під час вирішення нашого клопотання про призначення експертизи поставити свої питання експерту, надати свої заперечення, тощо. Зокрема, Відповідач 1 просить суд поставити при новій експертизі питання з приводу направлення та отримання електронних повідомлень, які взагалі не стосуються предмета спору, знаходяться поза часовими рамками виникнення спірних правовідносин.

20.01.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" надійшло клопотання (вх.№ГСОО 1663/21), відповідно до якого позивач просив суд долучити до матеріалів справи докази отримання позивачем електронного повідомлення від відповідача-1 та листи з електронно-торгівельного майданчика Смарттендер, на якому проводився оскаржуваний тендер.

Також від 20.01.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Груп Інтрейд" надійшло клопотання про поновлення процесуального строку для подання вищезазначених доказів. (вх.№ГСОО 1663/21).

У судовому засіданні від 22.01.2021 року, розглянувши клопотання Державного підприємтсва "Одеський авіаційний завод" (вх.№ГСОО 1452/21 від 19.01.2021 року) про призначення судової експертизи, судом було протокольною ухвалою відмовлено в його задоволенні з огляду на необґрунтованість та наведено мотиви, з яких суд дійшов такого висновку.

Крім того, розглянувши заяву Державного підприємтсва "Одеський авіаційний завод" (вх.№ГСОО 1450/21 від 19.01.2021 року) про виключення з кола доказів висновок експерта за результатами проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи№14473 по справі №916/1467/20 , протокольною ухвалою відмовив в його задоволенні, оскільки відповідно до ч.11 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, суд може виключити з числа доказів тільки доказ, який подала особа, яка про це заявляє, а не будь-які докази, подані іншою стороною. При цьому, згідно ст. 86 ГПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу оцінюється при прийняті рішення у справі.

Також, враховуючи, що подані позивачем докази можуть мати істотне значення для вирішення спору та їм повинна бути надана вмотивована оцінка судом, враховуючи завдання господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, у судовому засіданні від 22.01.2021 року судом було прийнято подані позивачем докази до матеріалів справи. При цьому, судом було оголошено протокольну ухвалу, в порядку п.3 ч.2 ст. 185 ГПК України, про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду по суті на 25.01.2021 року о 15:00 год.

Ухвалою суду від 25.01.2021 року судом було відкладено розгляд справи №916/1467/20 на 10.02.2021 року о 12:00 год.

У судовому засіданні від 10.02.2021 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні від 10.02.2021 року заперечував щодо позовних вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач-2 - Приватне підприємство „Лідер-Ч" про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвал суду на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських та на зазначену ним у відзиві електронну адресу, однак у судові засідання відповідач не з`являвся, про поважність причин відсутності не повідомляв, між тим він скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, відсутність жодних повідомлень щодо причин неявки представника відповідача-2 у судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до п. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 10.02.2021 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду та повідомлено, що повне рішення буде складено 12.02.2021 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Наказом Державного концерну «Укроборонпром» № 18 від 29.01.2019 року, з метою забезпечення прозорості та обґрунтованості здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей, було затверджено Порядок закупівель товарів, робіт та послуг підприємствами Державного концерну «Укрборонпром» (надалі - Порядок).

Так у відповідності до положень Порядку, 17.12.2019 року Державним підприємством «Одеський авіаційний завод» було розміщено на електронно-торговельному майданчику за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5, запит на комерційну пропозицію №4952150 щодо закупівлі товару «Апарат сопловий другої ступені 017.49.5750», у кількості однієї одиниці,

Як встановлено матеріалами справи, в зазначеному тендері, серед інших, прийняло участь ТОВ «Груп Інтрейд» і запропонувало ціну за одиницю товару у розмірі 287 000 грн.

20.12.2019 року позивачем було отримано лист з електронно-торгівельного майданчика Smarttender.biz, в якому його повідомлено про завершення етапу прийому комерційних пропозицій по тендеру №4952150, а також про те, що організатором торгів - ДП«ОАЗ» відповідно до свого внутрішнього регламенту буде обраний переможець та відповідно буде направлено автоматичне повідомлення «результати торгів по тендеру №4952150». Поміж іншого, у вказаному листі зазначено, що запропонована позивачем ціна 287 000 грн, тоді як найкраща ціна 286 050, 85 грн.

Листом від 24.12.2019 року Державне підприємство «Одеський авіаційни завод» повідомило позивача про необхідність надання електронних копій супровідної документації з якості на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_4 не пізніше 13:00 26.12.2019 року, а також надання фото майна, що планується на поставку в форматі jpg, в ракурсах в яких видно номер та цілісність ТМЦ. Зазначений лист було адресовано позивачу та направлено на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не заперечується відповідачем.

Згідно протоколу №1/2 від 26.12.2019 року по результатам тендеру №4952150 від 17.12.2019 року на «Соплевий апарат другого ступеню 017.49.5750», рішенням комісією відповідача-1 було визначено переможцем тендеру ТОВ «Лідер-Ч», що оформлено протоколом №1/2. При цьому у даному протоколі було зазначено, що ТОВ «Груп Інтрейд» за вимогами листа від 24.12.2019 року №4593/МТЗ стосовно надання підтверджуючих документів на запропоноване ТМЦ інформацію не надали,

27.12.2019 року в обґрунтуванні переможця за тендером №4952150, було зазначено, що наприкінці проведення тендеру ТОВ «Клокворк» запропонувало найнижчу, слід за ними за ціною розташувалися: ТОВ «Груп Інтрейд» , ТОВ «Морський патруль», ТОВ «Промелектроніка», ПП «Лідер-Ч». На виконання листа від 24.12.2019 року за вих.№4593/ВМТЗ інформація надійшла лише від двох учасників: ТОВ «Клокворк» та ПП «Лідер-Ч». Решта учасників, такі як ТОВ «Груп Інтрейд» , ТОВ «Морський патруль», вимоги листа проігнорували та дані щодо запропонованого ТМЦ не надали. При цьому вказано, що за наданим ТОВ «Клокворк» фото «Соплового апарату другого ступеню 017.49.5750» не відповідає вимогам для товару 1-ої категорії, а отже ТОВ «Клокворк» не може бути обраний переможцем тендеру, не зважаючи на запропоновану найнижчу ціну. Водночас з аналізу фото ПП «Лідер-Ч» випливає, що товар за зовнішнім виглядом не має недоліків, і враховуючи, що решта учасників аукціону, які надали ціни нижче ніж ПП «Лідер-Ч» вимоги листа № 4593/ВМТЗ проігнорували та дані щодо запропонованого ТМЦ не надали, то ПП «Лідер-Ч» - єдине підприємство, що може бути обране переможцем, а пропозиції ТОВ «Клокворк» мають бути відхилені.

За результатами тендеру на електронно-торгівельному майданчику SmartTender було опубліковано порівняльну таблицю пропозицій учасників торгів від 28.12.2019 року.

28.12.2019 року позивач отримав лист з електронно-торгівельного майданчика, в якому повідомлено, що його не обрано переможцем у тендері.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатом проведеного тендеру, 30.12.2019 року між Державним підприємством «Одеський авіаційний завод» (покупець) та Приватним підприємством «Лідер-Ч» (продавець) було укладено договір №402/МТЗ-19, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язувався передати, а покупець - прийняти та оплатити майно. Конкретна кількість товару, його номенклатура та вартість, визначаються на підставі тендерних пропозицій та вказується у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього Договору.

Так, у Специфікації №1, що є додатком до Договору №1, визначено товар - сопловий апарат другого ступеню 017.49.5750 у кількості 1 шт. за ціною без ПДВ - 306 900 грн.

Між тим позивач зазначає, що він не отримував від відповідача-1 лист від 24.12.2019 року за вих.№4593/МТЗ, в якому повідомлялось про необхідність учасникам торгів подати фото товару та документів до нього, відповідно він не був обізнаний про необхідність виконання додаткових вимог замовника.

Водночас, під час розгляду справи, відповідач зазначав, що направив відповідного листа №4593/МТЗ від 24.12.2019 року, на електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , мотивуючи тим, що раніше ним направлялись позивачу листи на зазначену електронну адресу, і він отримав відповіді від позивача, що свідчить про наявність у позивача декількох електронних адрес.

У зв`язку із цим, позивач вважає, що його пропозицію було безпідставно та необґрунтовано відхилено і саме він повинен був бути обраним переможцем вказаного аукціону, у зв`язку із чим рішення відповідача і про обрання переможцем торгів ПП «Лідер-Ч» та про відхилення тендерної пропозиції 'ГОВ «Груп Інтрейд» , оформлене протоколом ДП «ОАЗ» №1/12 від 26.12.2019 року підлягають скасуванню. Крім того, Договір укладений між ДП«ОАЗ» та ПП «Лідер-Ч» на закупівлю товару «Апарат сопловий другої ступені 017.49.5750», у кількості однієї одиниці, укладений за результатами тендеру №4952150, підлягає визнанню недійсним.

Зокрема, як наголошує позивач, рішення про відхилення пропозиції 'ГОВ «Груп Інтрейд» та обрання переможцем ПП «Лідер-Ч» ухвалені всупереч встановленому Порядку закупівель товарів, робіт, та послуг підприємствами Державного концерну «Укроборонпром», затвердженого наказом Державного концерну «УКРОБОРОНПРОМ» від 29.01.2018 року, вказаними рішеннями порушено основні принципи здійснення закупівель: добросовісної конкуренції серед учасників, максимальної економії та ефективності, недискримінації учасників, об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій, відкритості та прозорості.

Відповідно, у зв`язку із тим, що рішення про обрання переможцем саме ПП «Лідер-Ч» є неправомірним, на думку позивача, ДП «ОАЗ» не мав права укладати із даним підприємтсвом Договір на закупівлю вищенаведеного товару, та як згідно Порядку закупівель товарів, робіт, та послуг підприємствами Державного концерну «Укроборонпром», затвердженого наказом Державного концерну «Укроборонпром» від 29.01.2018 року, Договір на закупівлю укладається лише з правомірно обраним переможцем торгів, що разом свідчить про невідповідність укладеного Договору вимогам закону та інших нормативно-правових актів.

За таких обставин, не погоджуючись з рішенням Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» про відхилення пропозиції 'ГОВ «Груп Інтрейд» та обрання переможцем ПП «Лідер-Ч», ТОВ «Груп Інтрейд» і звернулося до суду з відповідним позовом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 67 ГК України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до положень глави 53 Цивільного кодексу України, глави 20 Господарського кодексу України укладення договорів на конкурсі, торгах є одним зі способів укладення господарських договорів.

Згідно зі ст. 185 ГК України, до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

У силу вищезазначених норм чинного законодавства України, відповідач-1 має право укласти договір на закупівлю товару з будь-яким контрагентом на власний розсуд. Разом з тим, суд звертає увагу на те, Наказом Державного концерну «Укроборонпром» № 18 від 29.01.2019 року, з метою забезпечення прозорості та обґрунтованості здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей, було затверджено Порядок закупівель товарів, робіт та послуг підприємствами Державного концерну «Укрборонпром» (Надалі - Порядок).

Відповідно до п.17 Статуту Державного концерну «Укрборонпром», затвердженого постановою КМУ від 31.08.2011 року №993, концерн утворений з метою забезпечення ефективного функціонування та управління суб`єктами господарювання державного сектору економіки, які провадять господарську діяльність у сфері розроблення, виготовлення, реалізації, ремонту, модернізації та утилізації озброєння, військової і спеціальної техніки та боєприпасів і беруть участь у військово-технічному співробітництві з іноземними державами.

Відповідно до додатку до Статуту, Державне підприємство «Одеський авіаційний завод» є одним із учасників Державного концерну «Укрборонпром».

Відповідно до п. 2.4 Порядку, дія цього порядку не поширюється на випадки закупівлі ТРП (товарів, робіт та послуг): 1) порядок і процедура закупівлі яких визначена Законом України «Про публічні закупівлі», іншими нормативно-правовими актами України або окремим наказом Концерну; 2) на суму до 5 тис грн. (з ПДВ) по одній закупівлі. Забороняється поділ закупівлі з метою уникнення проведення конкурентних процедур.

Так, відповідно до п. 2.3. Порядку, закупівлі повинні здійснюватись з використанням ЕТМ (електронно-торгівельного майданчика) за такими принципами: 1) добросовістна конкуренція серед осіб , що беруть участь у процедурах закупівель;2) максимальна економія та ефективність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель;4) рнедискримінація осіб, що беруть участь у процедурах закупівель; 5) об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Згідно п.2.8 Порядку, процедура проведення закупівлі замовниками не повинна суперечити вимогам чинного законодавства України.

Фізичні та юридичні особи всіх форм власності та організаційно-правових форм, в тому числі нерезиденти, мають право брати участь у процедурах Закупівель на рівних умовах (п. 3.2 Порядку)

Так, як встановлено судом 17.12.2019 року згідно запиту на комерційну пропозицію №4952150 та заявки на відкриття тендеру №917 вбачається, що Державним підприємством «Одеський авіаційний завод» було оголошено тендер на закупівлю товару «Апарат сопловий другої ступені 017.49.5750», у кількості однієї одиниці, на електронно-торговельному майданчику за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5, номер тендеру 4952150, в якому прийняв участь позивач та запропонував ціну за одиницю товару у розмірі 287 000 грн.

П. 3.7 Порядку визначено, що відповідальна особа замовника має чітко визначити перелік додаткових документів, які постачальнику необхідно надати для підтвердження якості, походження або інших характеристик ТРП та інформацію про спосіб документального підтвердження відповідності учасників встановленим критеріям та вимогам.

Також, згідно п. 3 Запиту на комерційну пропозицію ДП «ОАЗ» передбачено, що товар, який пропонується до постачання учасниками тендеру повинен бути 1 категорії. Організатор торгів залишає за собою право до завершення процедури аукціону запитувати додаткові документи щодо уточнення технічних характеристик (копії сертифікатів відповідності, паспортів якості, фото товару, копій договорів, що підтверджують досвід поставки та ін.).

Скориставшись вищезазначеним правом, ДП «ОАЗ» листом №4593/МТЗ від 24.12.2019 року запропонував учасникам закупівлі, в тому числі позивачу, надіслати копії супровідної документації з якості та фото майна, що планується на поставку.

За результатом проведеного тендеру №4952150 від 17.12.2019 року на «Соплевий апарат другого ступеню 017.49.5750», рішенням комісії ДП «ОАЗ» було визнано ПП «Лідер-Ч», що оформлено протоколом №1/2.

У відповідності до вимог п.12.2 Порядку, 27.12.2019 року відповідачем-1 було оформлене письмове обґрунтування переможця за тендером №4952150, де заначено, що тендеру ТОВ «Клокворк» запропонувало найнижчу, слід за ними за ціною розташувалися: ТОВ «Груп Інтрейд» , ТОВ «Морський патруль», ТОВ «Промелектроніка», ПП «Лідер-Ч». Однак, оскільки ТОВ «Груп Інтрейд» , ТОВ «Морський патруль» не виконали вимоги листа № 4593/ВМТЗ від. 24.12.2019 року, а ТОВ «Клокворк», хоча й запропонував найнижчу ціну, однак товар за зовнішнім виглядом не відповідає вимогам для товару 1 категорії, єдиним підприємством, що може бути обране переможцем стало ПП «Лідер-Ч».

Однак, позивач наголошує, що не отримував зазначеного листа №4593/МТЗ від 24.12.2019, відповідно він не був обізнаним про необхідність виконання додаткових вимог відповідача-1, у зв`язку з чим його пропозицію було безпідставно та необґрунтовано відхиллено та обрано переможцем ПП «Лідер Ч».

При цьому ТОВ «Груп Інтрейд» вважає, що його пропозиція відповідала умовам тендерної документації в повному обсязі, і відхиляти таку пропозицію ДП «ОАЗ» не мав права внаслідок своєї ж бездіяльності та протиправної поведінки, яка полягала у ненаправленні на адресу ТОВ «Груп Інтрейд» Листа із додатковими вимогами до учасників, які не були розміщені у тендерній документації, оприлюдненої на сайті ЕТМ.

Разом з тим, суд зауважує, що саме на ТОВ «Груп Інтрейд» як позивача, покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси дійсно порушуються, оспорюються чи не визнаються, а тому потребують захисту.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

За приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані порушенням права позивача прийняти участь у тендері, за наслідками якої, у разі обрання його переможцем, він мав би право укласти договір. Таке прагнення позивача цілком відповідає змісту поняття "охоронюваний законом інтерес".

Так, згідно висновку експерта за результатами проведення призначеної судом судової комп`ютерно-технічної експертизи №14473 від 27.11.2020 року, в електронній скриньці Gmail користувача «Груп Інтрейд» ІНФОРМАЦІЯ_1, електронного повідомлення від 24.12.2019 року з електронної адреси Державного підприємства «Одеський авіаційний завод» ІНФОРМАЦІЯ_4 на електронну адресу «Груп Інтрейд» ІНФОРМАЦІЯ_1 з прикріпленим файлом «вложение 4593 от 24.12.2019.jpeg», на момент дослідження не було виявлено.

Разом з тим, під час розгляду справи, було встановлено судом, що відповідач-1 направив лист від 24.12.2019 року №4593, який було адресовано позивачу на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1., пояснюючи тим, що ним вже направлялась поштова електронна кореспонденція на вказаний електронний адрес, при цьому позивач відповідав на надіслане з адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В свою чергу, позивач надає суду лист №43 від 19.01.2021 року від ТОВ «СМАРТТЕНДЕР», що є оператором авторизованого електронного майданчику «SmartTender.biz», в якому останній повідомив, що на даний момент ТОВ «Груп Інтрейд» використовує електронну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1 для входу на майданчик участі у закупівлях та отримання всіх повідомлень щодо участі у закупівлях.

Також, у листі №48 від 20.01.2021 року, на запит позивача, ТОВ «СМАРТТЕНДЕР», повідомляє, що електронна поштова скринька ІНФОРМАЦІЯ_1 ніколи не використовувалась ТОВ «Груп Інтрейд» для входу на ЕМ «SmartTender.biz», участі у закупівлях та отримання повідомлень щодо участі у закупівлях.

Між тим, суд зауважує, що вказані листи від ТОВ «СМАРТТЕНДЕР» не спростовують можливість існування у позивача іншої електронної адреси, поза межами електронного майданчика «SmartTender.biz».

Також, у п. 2.9 Порядку зазначено, що процедура проведення закупівлі може бути оскаржена будь-якою особою через звернення, в тому числі через ЕТМ, до замовника, копія якого надсилається до відповідного підрозділу Концерну, який здійснює моніторинг закупівельної діяльності, на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_6, а також у судовому порядку. Замовник зобов`язаний письмово відреагувати на отриману скаргу протягом 10 робочих днів.

Однак, як встановлено судом, позивачем, після отримання листа від 28.12.2019 року з повідомленням про те, що його не обрано переможцем в спірному тендері, не було в порядку п. 2.9 Порядку оскаржено проведену процедуру закупівлі.

Водночас, суд зауважує, що вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права способам, що встановлено чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Отже, перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, з огляду на наведені положення законодавства, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Водночас, надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, слід зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Таким чином, оцінюючи наявність порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду із позовом у цій справі, суд зазначає, що в матеріалах справи наявний лист від 20.12.2019 року від електронного майданчика SmartTender, .в якому позивача було повідомлено, що запропонована ним ціна не є найкращою та лист від 28.12.2019 року про те, що позивача не обрано переможцем.

Однак, суд зауважує, що у відповідності до п. 12.1 Порядку, після закінчення тендеру або отримання всіх комерційних пропозицій за процедурою аналіз цін, замовник повинен проаналізувати пропозицію з найнижчою ціною на предмет відповідності вимогам, зазначеним у Тендерній документації та: 1) у разі підтвердження Постачальником з найнижчою ціною своєї пропозиції, її відповідності Тендерній документації та відсутності Стоп-інформації такий Учасник визнається переможцем Закупівлі; 2) у разі не підтвердження Постачальником з найнижчою ціною своєї пропозиції (за умови документального підтвердження звернення до Учасників) або її невідповідності Тендерній документації, або наявності Стоп-інформації така пропозиція відхиляється, а наступна пропозиція з найнижчою ціною розглядається в такому самому порядку.

У разі вибору Постачальника, який запропонував не найнижчу ціну, Відповідальна особа Замовника оформлює письмове обґрунтування такого вибору, яке затверджується Тендерним комітетом або керівником Замовника, або особою уповноваженою розпорядчим документом керівника Замовника. (п.12.2 Порядку).

Тобто наведені положення Порядку, свідчить про переважне, але не виключне право замовника вибирати переможця лише за найнижчою ціною пропозиції.

При цьому, як встановлено судом, в матеріалах справи, відсутні належні та допустимі докази, що підтверджували відповідність товару, запропонованого позивачем, вимогам запиту на комерційну пропозицію ДП «ОАЗ» щодо 1 категорії товару та те, що, у разі виконання додаткових вимог замовника, викладених у спірному листі №4593 від 24.12.2019 року, саме товар ТОВ «Груп Інтрейд» мав би більш впевнені ознаки товару відповідної категорії, а ніж запропонований товар ПП «Лідер-Ч».

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що звернутись до суду за захистом свого порушеного права з позовом про скасування рішення тендерного комітету ДП «ОАЗ» про відхилення тендерної пропозиції ТОВ «Груп Інтрейд» та про визнання переможцем ПП «Лідер-Ч», а також визнання недійсним укладеного за результатом спірного тендеру договору між ДП «ОАЗ» та ПП «Лідер-Ч» є гарантованим правом позивача, однак заявлені позивачем вимоги, хоч і відповідають передбаченим законом способам захисту цивільних прав, однак по своїй суті не призводять в даній справі до поновлення його порушеного права, за захистом якого він фактично звернувся до суду, оскільки з огляду на правові наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ЦК України, в матеріалах справи відсутні докази того, що у разі задоволення такої вимоги, позивач стане потенційним переможцем в оголошеному тендері.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ДП «ОАЗ» не приймав рішення про відхилення тендерної пропозиції позивача. З протоколу №1/2 від 26.12.2019 року та письмового обґрунтування переможця від 27.12.2019 року вбачається, що у зв`язку з тим, що останнім не надано документації на виконання вимог листа №4593 від 24.12.2019 року, його пропозицію тендерна комісія не розглядала.

Окрім того, суд зазначає, що звертаючись до господарського суду, позивач повинен визначити, яке його право, на його думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права. У свою чергу судам належить з`ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Так, позивач в обґрунтуванні свого позову, посилається на порушення відповідачем-1 основних принципів здійснення закупівель, передбачених в Порядку закупівель товарів, робіт та послуг підприємствами Державного концерну «Укрборонпром» від 29.01.2018 року, а саме: добросовісної конкуренції, недискримінації учасників, об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій, відкритості та прозорості. При цьому, на думку позивача, правовідносини, які буди наслідком укладання зазначеного оспорюваного правочину суперечать інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, оскільки запропонована пропозиція позивачем складала 287 000 грн, тоді як пропозиція відповідача-2 - 306900 грн, що призвело до втрат державного бюджету на суму 19900 грн.

Однак, суд зауважує, що порушення права має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідачів.

Відтак, аналізуючи доводи позивача про порушення його права бути обраним переможцем є абстрактним, не містять жодного реального обґрунтування та свідчить про незгоду з указаним рішенням ДП «ОАЗ», що не є тотожним порушенню прав позивача.

Що ж до вимоги позивача про визнання недійсним договору, укладеного між Державним підприємством «Одеський авіаційний завод» та Приватним підприємством «Лідер-Ч», за результатами тендеру (закупівлі) №4952150 від 17.12.2019 року, суд виходить з такого.

Оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав, тобто особа має обґрунтувати юридичну зацікавленість щодо наявності/відсутності цивільних прав.

Виходячи зі змісту приписів статей 15, 16, 215 ЦК України кожна особа має право на захист, в тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та може виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав в інших осіб. Правова позиція щодо застосування названих норм матеріального права, викладена у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 року у справі № 6-605цс16.

Відтак, договір може бути визнаний недійсним за позовом особи, яка не була його учасником, за обов`язкової умови встановлення судом факту порушення цим договором прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

При цьому, суди повинні враховувати, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Близька за змістом правова позиція щодо обґрунтування порушеного права викладена у мотивувальній частині постанов Великої Палати Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 9901/14/20 (пункт 19), від 15.04.2020 у справі № 9901/580/19 (пункт 21), від 11.03.2020 у справі № 9901/590/19 (пункт 16) та у постановах Верховного Суду від 13.05.2020 у справі № 820/3018/17 (абзац 27), від 13.05.2020 у справі № 826/12446/18 (пункт 38).

Згідно з положеннями частин першої та третьої статті 74, статті 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Необхідно відзначити, що обов`язок доказування треба розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має на меті усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Звертаючись з позовом про визнання недійсним правочину, позивач згідно з вимогами статей 13, 74 ГПК України повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення. Без доведення позивачем обставин недодержання сторонами в момент вчинення оспорюваного правочину конкретних вимог законодавства у суду відсутні підстави для задоволення відповідного позову.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених, зокрема, частиною першою статті 203 цього Кодексу, згідно з якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

При цьому, необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є наявність наміру хоча б у однієї з сторін щодо настання відповідних наслідків.

Для прийняття рішення по суті спору необхідно встановлювати у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою із сторін і в якій мірі виконано зобов`язання, а також наявність наміру кожної із сторін.

Водночас, позивачем не надано і у матеріалах справи відсутні будь-які докази наявність наміру відповідачів щодо настання наслідків у вигляді порушення інтересів держави і суспільства, його моральних засад.

При цьому доводи позивача щодо втрат бюджету, у зв`язку з тим, що пропозиція ПП «Лідер-Ч» мало вищу ціну, а ніж ТОВ «Груп Інтрейд», є лише його припущенням та зводяться до власного ним тлумачення норм законодавства.

Крім того, оскаржуваний договір не зачіпає майнових прав Позивача, оскільки він не є ні переможцем, ні замовником, а тому визнання недійсним договору не сприятиме захисту його прав.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому суд зауважує, що принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що за викладеними в позовній заяві обставинами, позовні вимоги задоволенню не підлягають з підстав недоведеності та необґрунтованості.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

2.Судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2021 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська