ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021м. ДніпроСправа № 904/6588/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдинг", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Апостоловеводоканал" Дніпропетровської обласної ради, м. Апостолове, Дніпропетровської області

про стягнення 56 708,07 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдинг" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, якою просить стягнути з Комунального підприємства "Апостоловеводоканал" Дніпропетровської обласної ради заборгованість у розмірі 56 708,07 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 48 444,00 грн.;

- пеня у розмірі 2 712,86 грн.;

- штраф у розмірі 4 844,40 грн.;

- 3 % річних у розмірі 222,37 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 484,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки продукції №33 від 07 вересня 2020 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 08.10.2020 по 02.12.2020 у сумі 222,37 грн. та інфляційні збитки за жовтень 2020 року у розмірі 484,44 грн.

На підставі пункту 5.3 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 2 712,86 грн. за загальний період з 08.10.2020 по 02.12.2020 та штраф 10% у розмірі 4 844,40 грн.

В позовній заяві зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу складають 6 000,00 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2020 справу №904/6588/20 передано на розгляд судді Панні С.П.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року №1832 у зв`язку із перебуванням судді Панни С.П. на лікарняному, відповідно до пункту п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, здійснено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи по вх. № 4-5843/20 справи 904/6588/20.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2020 справу №904/6588/20 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 21.12.2020 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №340 (ухвала отримана 28.12.2020).

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдинг" (постачальник) та Комунальним підприємством "Апостоловеводоканал" Дніпропетровської обласної ради (покупець) укладено договір №33 поставки продукції (а.с. 12-17).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобов`язується протягом строку дії договору поставити (передати у власність) покупцю визначену цим договором продукцію виробничо-технічною призначення (далі - продукція), а покупець зобов`язується прийняти таку продукцію та оплатити її вартість в порядку і строки, передбачені договором. Загальна кількість товару, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру товару, строк поставки визначаються сторонами у специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору).

Оплата продукції здійснюється покупцем в безготівковому порядку, в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. В платіжних дорученнях покупець повинен обов`язково вказувати номер цього договору, дату його укладення та призначення платежу (п. 2.3 договору).

Згідно п. 2.4 договору сторони мають право обмінюватись електронними копіями додатковими угодами до договору, рахунками на оплату, видатковими накладними та іншими документами, що мають відношення до виконання зобов`язань сторонами по цьому договору шляхом надсилання на електронну пошту.

Постачання продукції покупцеві здійснюється постачальником на умові (базисі) поставки СРТ (склад покупця), згідно Міжнародних правил тлумачення термінів МТП- Інкотермс, в редакції 2010 року (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору продукція постачається покупцеві окремими партіями. Покупець, за необхідності постачання йому продукції, зобов`язаний щомісячно, в строк до 15 числа календарного місяця, що передує календарному місяцю, в якому ним очікується постачання партії продукції, направляти постачальнику заявки на відвантаження продукції. Покупець зобов`язаний зазначити у своїх письмових заявках на відвантаження продукції інформацію щодо кількості продукції, що підлягає поставці в наступному місяці. Кількість продукції, що підлягає поставці в кожній окремій партії, погоджується сторонами з урахуванням їх економічних інтересів, виробничих потужностей та виробничого циклу постачальника. Часткова та/або дострокова поставка продукції допускається.

Постачання партії продукції здійснюється у строки, зазначені у заявці покупця та узгоджені постачальником (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 9.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2020, однак до повного виконання взятих на себе зобов`язань сторін. У випадку, якщо за 20 днів до завершення дії договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу сторону про намір припинити дію договору за рекомендованим листом, то термін дії договору автоматично продовжується на один календарний рік (п. 9.2 договору).

07 вересня 2020 року до договору №33 від 07.09.2020 сторонами підписано Специфікацію №1 на поставку продукції (а.с. 18).

Згідно цієї Специфікації поставляється: коагулянт для очистки води "Рrо-AQUA-18" ТУ У 24.1-3:2009 у кількості 1,37т, вартість без ПДВ 13500,00 грн./т; реагент для обробки води "Гіпохлорит натрію марки А" ТУ У 20.5-7:2019, у кількості 1,25т, вартість без ПДВ 17500,00 грн./т.

Сума даної специфікації становить 40 370,00 грн. без ПДВ, і ПДВ-8 074,00 грн., разом з ПДВ 48 444,00 грн.

Відповідно до п.1 специфікації термін поставки протягом 7 календарних днів з дати підписання заявки покупця.

Строки та порядок оплати: покупець перераховує кошти на рахунок постачальника протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання видаткової накладної (п. 2 специфікації).

Дана Специфікація складена у двох екземплярах, що мають рівну юридичну чинність (по одній для кожної із сторін), є невід`ємною частиною договору поставки №33 від 07.09.2020, та набирає чинності з моменту підписання сторонами (п. 3 специфікації).

На виконання умов договору №33 від 07.09.2020 та Специфікації №1 від 07.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдинг" поставило відповідачу продукцію на загальну суму 48 444,00 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №1109 від 07.09.2020 (а.с. 19), товарно-транспортною накладною №1109 від 07.09.2020 (а.с. 21-22) та довіреністю №25 від 04.09.2020 на отримання товару (а.с. 20).

06.11.2020 на адресу відповідача позивачем направлена претензія щодо сплати простроченої заборгованості у розмірі 48 444,00 грн. у 7-денний строк з моменту отримання вимоги (а.с.23-25).

Претензія залишена відповідачем без розгляду та задоволення.

Позивач зазначає, що відповідач не розрахувався за поставлену продукцію, що і стало причиною звернення з позовом до суду.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору поставки, строк його дії, умови поставки, загальна ціна товару, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості та підстав для застосування відповідальності до відповідача та стягнення штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші угоди.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського Кодексу України (далі ГК - України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цім Кодексом.

Відповідно до частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що оплата товару, що поставляється за цим договором, здійснюється покупцем на умовах, визначених у специфікаціях до договору поставки: за Специфікацією №1 - строк оплати настав - 07.10.2020. Відповідно прострочка виконання виникає з 08.10.2020.

Згідно зі статтями 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

В установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Доказів оплати вартості поставленого товару у сумі 48 444,00грн. станом на час розгляду справи відповідач суду не надав, доводів, наведених в обґрунтування позову, не спростував.

За наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 48 444,00 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною першою статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

За змістом пункту 5.3 договору, у разі прострочення оплати за поставлену продукцію покупець сплачує пеню в розмірі 0,1% від вартості поставленої партії продукції за кожен день прострочення зобов`язання. У разі прострочення оплати більше ніж на 30 днів покупець сплачує штраф у розмірі 10 % від вартості поставленої партії продукції. До позовних вимог про стягнення пені за неналежне виконання зобов`язань застосовується позовна даність в три роки. На основі вільного волевиявлення сторони погодили, що спеціальна позовна давність визначена ст. 258 Цивільного кодексу України не застосовується.

Заявлена позивачем до стягнення пеня за несвоєчасну оплату поставленої продукції нарахована ним у сумі 2 712,86 грн. за загальний період прострочки з 08.10.2020 по 02.12.2020.

З урахуванням наведених вище положень, господарський суд здійснив перерахунок розміру пені, обмежив її нарахування подвійною обліковою ставкою НБУ. Пеня за період прострочки виконання зобов`язань з 08.10.2020 по 02.12.2020 (56 дн) складає 889,46 грн.

Заявлений до стягнення позивачем штраф у сумі 4 844,40грн. (48 444,00х10%) обчислений вірно.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних у сумі 222,37грн за загальний період з 08.10.2020 по 02.12.2020 та інфляційні втрати за жовтень 2020 року у сумі 484,44грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З аналізу зазначеної норми випливає, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу, а також 3 % річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Перевіркою правильності розрахунку 3% річних за період з 08.10.2020 по 02.12.2020 та втрат від інфляції за жовтень 2020 року судом помилок не виявлено. Отже 3% річних у розмірі 222,37 грн. та втрати від інфляції в розмірі 484,44грн. підлягають стягненню з відповідача повністю.

Розрахунок пені, трьох відсотків річних та втрат від інфляції обчислено за допомогою програми "Законодавство" та міститься в матеріалах справи.

За таких обставин законними й обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення на його користь із відповідача 54 884,67грн., з яких: 48 444,00 грн. - основний борг, 889,46 грн. - пеня, 4 844,40 грн. - штраф, 222,37грн. - 3% річних, втрати від інфляції 484,44грн. В решті заявлених вимог слід відмовити.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3155 від 01.12.2020.

Судовий збір покладається на відповідача у сумі 2 034,41 грн. пропорційно задоволеним позовним вимогам відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдинг" до Комунального підприємства "Апостоловеводоканал" Дніпропетровської обласної ради про стягнення 56 708,07 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Апостоловеводоканал" Дніпропетровської обласної ради (53800, Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Криворізька, буд. 11-А; ідентифікаційний код 24246778) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Аква-Холдинг" (490044, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 5; ідентифікаційний код 32713652) основний борг у сумі 48 444 (сорок вісім тисяч чотириста сорок чотири) грн. 00 коп., пеню у сумі 889 (вісімсот вісімдесят дев`ять) грн. 46 коп., штраф у сумі 4 844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 40 коп., три відсотки річних у сумі 222 (двісті двадцять дві) грн. 37 коп., втрати від інфляції у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 44 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 034 (дві тисячі тридцять чотири) грн. 41 коп., про що видати наказ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням пункту четвертого розділу Х "Прикінцеві положення" та підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 17.02.2021.

Суддя Н.М. Євстигнеєва