ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 року м. Дніпро Справа № 912/3564/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Білецька Л.М., Парусніков Ю.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 37)"

на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 31.01.2020р.

у справі № 912/3564/19 (суддя - Вавренюк Л.С., м. Кропивницький)

за позовом Приватного підприємства "Удача", с. Ганно-Требинівка Устинівського району Кіровоградської області

до Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 37)", с. Інгулецьке Устинівського району Кіровоградської області

про стягнення 96 183,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст та мотиви рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 31.01.2020р. позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" на користь Приватного підприємства "Удача" заборгованість в сумі 96 183,80 грн.

Вказане рішення мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором проведення сільськогосподарських робіт, направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції № Г-00125/17 від 03.03.2017р., в частині своєчасного здійснення оплати за виконані роботи. При цьому, суд виходив з того, що позивач довів факт порушення відповідачем зобов`язання щодо вчасної та повної оплати вартості виконаних робіт, а відповідач не заперечив проти дійсності виконаних робіт. Доказів виконання зобов`язання згідно з умовами договору відповідачем суду не надано, в зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 31.01.2020р., у задоволенні позову відмовити.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з презумпції дійсності правочину та розглядав справу на підставі наявних у справі матеріалів, у тому числі з урахуванням того, що від відповідача не надійшов відзив на позовну заяву. Надані ПП "Удача" в обґрунтування позовних вимог документи: договір, акти виконаних робіт, тощо, підписані від імені Державного підприємства колишнім директором ДП Шевченко Т.В., дію контракту з яким не було пролонговано Міністерством юстиції України у зв`язку із суттєвими недоліками в його роботі. Станом на дату, яку зазначено в актах виконаних робіт - 17.08.2017р. самому Шевченку Т.В. вже достеменно було відомо, що контракт з ним не буде пролонговано, оскільки його звільнено 01.09.2017р., тому він підписав від імені підприємства велику кількість фіктивних договорів з ПП "Удача" близько 260 однакових договорів, кожний на обробіток земельної ділянки площею біля 20 га, датованих 03.03.2017р. та акти виконаних робіт до цих договорів, датованих 17.08.2017р. з метою отримати свою частину коштів від власника ПП "Удача" Зінченка Р.В. після того, як ПП "Удача" отримає кошти державного підприємства за невиконані роботи. Державний акт на право постійного користування землею серії КР №00002 виданий 09 листопада 1995р. саме Устинівській ІК 305/37, а не Державному підприємству "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)". Державна реєстрація права постійного користування земельною ділянкою на підставі цього Державного акту відповідно до вимог ст. 126 Земельного кодексу України не здійснювалась. Державне підприємство у встановленому законом порядку ніколи не набувало права власності чи права постійного користування на земельну ділянку, що є предметом договору № Г-00125/17 від 03.03.2017р. Державне підприємство "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" фактично здійснило розпорядження земельною ділянкою всупереч нормам законодавства, не набувши права власності чи права користування земельною ділянкою, що свідчить про неправомірне використання Державним підприємством земельної ділянки, без наявності необхідних правовстановлюючих документів, тобто про невідповідність зазначеного договору № Г-00125/17 від 03.03.2017р. вимогам закону. Зазначення в договорі поля під номером, який не існує, свідчить про фіктивність даного договору та наявність зловмисної домовленості між представником ДП Шевченко Т.В. та ПП "Удача" при його підписанні. В документах, які надсилало ПП "Удача" разом з позовною заявою при зверненні до суду про стягнення заборгованості за цим договором відсутні відомості про визначення на місцевості меж земельної ділянки, яку ПП "Удача" нібито, обробляло. Жоден з актів виконаних робіт не містить відомостей про місце розташування земельної ділянки та відомостей про встановлення меж цієї земельної ділянки на місцевості. ПП "Удача" не мало права здійснювати будь-які роботи на земельній ділянці, яку не визначено на місцевості та межу якої не встановлено. Підписання актів виконаних робіт на всі види робіт, які, нібито, було виконано за договором в період 03.03.2017р. по 17.08.2017р., однією датою 17.08.2017р., прямо суперечить вимогам абзацу другого пункту 1.2 договору відповідно до якого "Після завершення кожного виду робіт "підрядник" надає "замовнику" акт з визначенням виду виконаних робіт, площі земельної ділянки та витрат на проведення даного виду робіт". Для визначення строків та порядку надання актів прийому-здачі робіт мали застосовуватись положення п.п. 1.2. та 2.1.3 договору, які ПП "Удача" порушувала саме виходячи з фіктивності даного договору. Про недійсність та безтоварність договору № Г-00125/17 від 03.03.2017р. свідчить також та обставина, що стосовно тієї самої земельної ділянки, розташованої на полі №48 (Завтурове) між представником ДП Шевченком Т.В. та ПП "Удача" у той самий день 03.03.2017р. було підписано ще декілька безтоварних договорів: № Г-0090/17, № Г-0092/17, № Г-0093/17, № Г-0094/17, № Г-00121/17, № Г-00122/17, № Г-00123/17, № Г-00124/17, № Г-00127/17. ПП "Удача" подано позовні заяви про стягнення коштів заборгованості за цими договорами так само, як і за договором Г-00125/17, який є предметом розгляду у даній справі. Державним підприємством по більшості з цих справ подано зустрічні позови про визнання договорів недійсними. Строки проведення робіт Державним підприємством відповідно до пунктів 1.4 та 3.3. договору ніколи не визначались, ніяких даних про те, що замовником по договору визначались строки виконання робіт немає. Отже, відповідно до вимог пунктів 1.4 та 3.3. договору підрядник тобто ПП "Удача", не мав права виконувати будь-які роботи до визначення замовником строків виконання робіт. Відповідно до даного договору перелік культур, які мають бути засіяні на визначеній договором площі, не визначався. У додатку №1 до договору такий перелік відсутній. Таким чином, у ПП "Удача" взагалі не було правових підстав для виконання будь-яких робіт на площі в 20 га. Відсутність зареєстрованої податкової накладної за договором № Г-00125/17 від 03.03.2017р. та несплата ПП "Удача" відповідних сум ПДВ до бюджету є найкращим підтвердженням безтоварності та фіктивності договору та актів виконаних робіт до договору. Судом першої інстанції при розгляді справи не прийнято до уваги обставини, встановлені рішеннями Господарського суду Кіровоградської області від 16.08.2018р. у справі № 912/866/18 та від 15.11.2019р. у справі № 912/2394/19 між тими ж самими сторонами. Зокрема, цими судовими рішеннями було встановлено наявність між Державним підприємством та ПП "Удача" іншого договору підряду № Г-18 від 23.01.2017р., який охоплював виконання робіт на усіх земельних ділянках, та наявність Додаткової угоди до цього договору, в якій зафіксовано виконання робіт за договором підряду № Г-18. У липні-серпні висота соняшника вже досягає 70-140 см, що повністю виключає можливість здійснення будь-якого обробітку, крім обприскування самохідними оприскувачами, не кажучи вже про підгортання, яке можливо здійснювати до моменту, коли висота соняшника становить 40-50см. Таким чином, нібито виконане підгортання це взагалі зайві роботи, складання актів виконаних робіт на які направлено виключно на штучне збільшення зобов`язань Державного підприємства перед ПП "Удача", а наявність таких актів є додатковим підтвердженням фіктивності та безтоварності усіх договорів з номерами від Г-001/17 до Г-00263/17.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№37)" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 31.01.2020 у справі № 912/3564/19 залишити без задоволення. Посилається на те, що апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не спростовують висновків рішення суду першої інстанції, а рішення суду є законним та таким, що ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем щодо здійснення комплексу сільськогосподарських робіт, спрямованих на вирощування сільськогосподарської продукції, які були визначені договором проведення сільськогосподарських робіт, направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції від 03.03.20174р. виконав належним чином до 17.08.2017р., про що свідчать укладені між сторонами акти виконаних робіт. Після зміни директора Державного підприємства (вересень 2017р.) ПП "Удача" втратило доступ до земельної ділянки, визначеної в договорі, в результаті активних дій нового керівника Державного підприємства, який фактично відмовився від виконання зобов`язань за договором. Таким чином, у ПП "Удача" були наявні перешкоди щодо виконання збору вирощеного врожаю на визначеній договором земельній ділянці. Відповідач не надав суду жодного доказу в підтвердження факту притягнення колишнього директора відповідача до дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності за вчинення дій, які наносять шкоду відповідачу, зокрема, які б могли підтвердити його зловмисну домовленість щодо укладення оспорюваного договору. Відсутність обліку спірного договору відповідачем не може свідчити про фіктивність договору, оскільки в бухгалтерському або податковому обліку договір може значитися лише у винятку його виконання стороною відповідача, а враховуючи, що оплата за договором відповідачем не проводилася, цілком логічним є не відображення його у певному виді обліку, що свідчить лише про недобросовісність відповідача.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.06.2020р. апеляційне провадження у справі зупинене до набрання законної сили рішенням Господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/4025/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.01.2021р. поновлено апеляційне провадження у справі.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

03.03.2017р. між ПП "Удача" (далі - підрядник) та Державним підприємством "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 37)" (далі - СПДКВС України (№ 37), замовник) укладено договір № Г-00125/17 проведення сільськогосподарських робіт направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції (далі - договір, т.1, а. с. 10-12).

Відповідно до п. 1.1 договору підрядник приймає на себе зобов`язання виконати наступний вид робіт направлений на вирощування сільськогосподарської продукції на земельній ділянці площею 20 га, яка розташована на полі № 48 (Завтурове), яке знаходиться у користуванні замовника: боронування, культивація, сівба, коткування, внесення мінеральних добрив, внесення засобів захисту рослин, збирання врожаю, дискування, оранка, подрібнення рослинних решток, перевезення зібраного врожаю на замовлення замовника, а замовник зобов`язується прийняти роботу та оплатити вартість у строки та на умовах, що визначаються цим договором та додатками до нього.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що об`єм робіт, що будуть виконуватись Підрядником, визначається актами виконаних робіт, який є обов`язковим додатком до цього Договору. Після завершення кожного виду робіт підрядник надає замовнику акт з зазначенням виду виконаних робіт, площі земельної ділянки та витрат на проведення даного виду робіт.

Відповідно до договору підрядник зобов`язаний своєчасно та якісно виконувати роботи, які є предметом цього договору, використовувати в ході робіт власне обладнання та розхідні матеріали, виконувати роботи належної якості відповідно до вимог замовника та надавати замовнику на підпис акт прийому-здачі робіт, що фактично були виконані згідно порядку виконання робіт зазначеному у п. 3 цього договору. Замовник, у свою чергу, зобов`язаний надавати підряднику об`єм робіт, забезпечити підрядника вільним доступом до місця проведення робіт та надати йому відповідні, зазначені ним матеріали та проводити оплату робіт, виконаних підрядником у відповідності до умов цього договору (розділ 2 договору).

Ціна виконаних робіт визначена сторонами у розділі 4 договору. Так, зокрема, загальна вартість виконаних робіт вираховується з врахуванням загального об`єму виконаних робіт та часу витраченого на виконання даної роботи, а також витратних матеріалів, які були використані при здійсненні договору. Ціна визначається з врахуванням вартості паливно-мастильних матеріалів, хімічних засобів обробітку ґрунту та рослин, вартості посівного матеріалу.

Ціна на роботи визначається з врахуванням середньоринкових цін, які діють у відповідній місцевості.

Остаточна ціна договору визначається відповідно до актів виконаних робіт з врахуванням ціни на ПММ, витратні матеріали, посівний матеріал, мінеральні добрива та інше на момент придбання даних матеріалів підрядником.

Розрахунок по договору проводиться щорічно після виконання всіх робіт підрядником відповідно до додатку до даного договору та підписання актів виконаних робіт.

Вартість окремих видів робіт встановлюється щорічно відповідно до ринкової вартості робіт, витратних матеріалів, посівного матеріалу, мінеральних добрив, засобів захисту рослин та інше.

Згідно з п. 5.1 договору за невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні збитки, що виражаються у зроблених останньою витратах або пошкодженні майна.

Сторонами у 8 розділі визначено, що договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Всі додатки до договору, підписані під час дії договору, являються обов`язковими до виконання сторонами договору в повному обсязі.

У додатку № 1 до договору сторони узгодили вартість робіт (т. 1, а. с. 13).

17.08.2017р. на виконання умов договору ДП "СПДКВС України (№37)" та ПП "Удача" склали та підписали акти виконаних робіт, які підтверджують виконання робіт на загальну суму 96 183,80 грн. (т. 1, а. с. 14-19).

Також 17.08.2017р. ПП "Удача" виставило ДП "СПДКВС України (№37)" рахунок-фактуру № 125 на загальну суму 96 183,80 грн. (т. 1, а. с. 20).

Позивачем надано до суду також копію державного акту на право постійного користування землею від 09.11.1995р., довідки з державної статистичної звітності Державного агентства земельних ресурсів про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями від 03.02.2015р. № 268/03-29/15, копію листа про надання інформації згідно із запитом державного виконавця ДУ "Устинівський виправний центр (№ 37)" від 28.03.2019р., зі змісту яких вбачається, що земельні ділянки, які відповідно до рішення Устинівської районної ради народних депутатів Кіровоградської області від 09.11.1995р. надані у постійне користування установі ІК 305/37, правонаступником якої є ДУ "Устинівський виправний центр (№ 37)", перебувають на балансі та фактично використовуються відповідачем (т. 1, а. с. 27-28, 41-42).

Загальна сума заборгованості відповідача відповідно до наданих позивачем актів виконаних робіт та рахунку-фактури становить 96 183,80 грн.

Доказів сплати відповідної заборгованості відповідачем до суду не надано, в матеріалах справи такі докази відсутні.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору позивач звернувся із даним позовом до місцевого господарського суду.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Беручи до уваги правову природу укладеного між сторонами договору проведення сільськогосподарських робіт, направлених на виконання дій з вирощування сільськогосподарської продукції № Г-00125/17 від 03.03.2017р., враховуючи права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених позовних вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини підряду та регулюються загальними нормами права про підряд ст. ст. 837-864 ЦК України.

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Строки виконання робіт або її окремих етапів встановлюються в договорі підряду, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк (ст. ст. 846, 853, 854 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Договір підряду є відплатним договором, при цьому право підрядника вимагати оплати виконаних робіт, якому кореспондується відповідний обов`язок замовника, обумовлене виконанням робіт належним чином та у погоджений строк і виникає після їх остаточної здачі, якщо інший порядок оплати не погоджений сторонами у договорі.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Щодо посилання відповідача на те, що договір № Г-00125/17 від 03.03.2017р. є недійсним колегія суддів враховує наступне.

Відповідач звертає увагу, що між сторонами 23.01.2017р. було укладено договір № Г-18 на вирощування товарної сільськогосподарської продукції. Згідно розділу І даного договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується на власний ризик виростити урожай товарної сільськогосподарської продукції у відповідності до умов даного договору та розподілити її відповідно до умов договору.

Згідно із додатком № 1 до договору № Г-18 "Перелік земельних ділянок" передбачено перелік земельних ділянок, загальною площею 3465,2 га, на яких виконувались підрядні роботи. Земельна ділянка щодо якої виконувались підрядні роботи за спірним договором є частиною земельної ділянки загальною площею 3465,2 га.

Відповідач зазначає, що договором № Г-18 охоплювався весь комплекс дій, необхідних для вирощування сільськогосподарської продукції, а отже у нього не було потреби укладати будь-які інші договори на обробіток земельних ділянок, у тому числі і спірний договір, який є предметом розгляду у даній справі.

25.09.2017р. між сторонами укладено додаткову угоду № Г-86 до договору підряду № Г-18 від 23.01.2017р., відповідно до якої сторони констатують, що станом на 25.09.2017р. об`єм виконаних робіт відповідно до умов договору № Г-18 від 23.01.2017р., який підтверджується актами виконаних робіт складає 17 199 597,06 грн. Крім того, підрядником було надано поворотну фінансову допомогу замовнику в розмірі 4 070 000,00 грн., таким чином загальна сума заборгованості замовника перед підрядником складає 21 269 597,06 грн. (п. 1.1).

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 19.08.2020р. у справі № 912/4025/19, зокрема, відмовлено в задоволенні позову ПП "Удача" до ДП "Сільськогосподарське підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 37) про визнання недійсною додаткової угоди від 25.09.2017р. до договору підряду № Г-18 від 23.01.2017р.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.01.2021р. рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.08.2020р. залишено без змін.

Матеріали справи № 912/3564/19 не містять доказів визнання недійсним договору № Г-00125/17 від 03.03.2017р.

Таким чином, враховуючи встановлену ст. 204 ЦК України та не спростовану в межах даної справи в порядку ст. 215 цього Кодексу презумпцію правомірності правочину, апеляційний господарський суд вважає його належною підставою для виникнення та існування обумовлених таким правочином прав та обов`язків сторін у розумінні ст. ст. 11, 509 ЦК України ст. ст. 173, 174 ГК України.

Отримання коштів за виконання зобов`язання з виконання робіт є належним об`єктом судового захисту права позивача у розумінні ст. 5 ГПК України та ст. 15 ЦК України, примушення відповідача до сплати яких є належним способом судового захисту в разі наявності порушення такого зобов`язання з боку останнього.

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 ЦК України), і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом першої інстанції при розгляді справи в межах повноважень, наданих йому процесуальним законодавством, встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, що підтверджується підписаними обома сторонами актами виконаних робіт та не заперечується відповідачем.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 202 ГК України та ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з п. 4.4. розрахунок по договору проводиться щорічно після виконання всіх робіт підрядником відповідно до додатку до даного договору та підписання актів виконаних робіт.

Як зазначалось раніше, на виконання умов договору № Г-00125/17 від 03.03.2017р. позивач виконав підрядні роботи, обумовлені договором, на загальну суму 96 183,80 грн., що підтверджується складеними та підписаними між сторонами актами виконаних робіт на вказану суму. Доказів здійснення розрахунків за виконані роботи на час розгляду справи відповідач суду не надав.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за виконані роботи в розмірі 96 183,80 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд також враховує, що доказів зловживання представником відповідача Шевченком Т.В. своїм службовим становищем чи скоєння корупційного правопорушення при підписанні договору та актів виконаних робіт відповідачем не надано. Матеріали справи також не містять доказів порушення кримінальної справи щодо колишнього директора відповідача.

Крім того, відповідач не заперечує справжність підписів та печаток сторін на договорі та актах виконаних робіт.

Посилання скаржника на те, що позивачем не було зареєстровано податкову накладну, що свідчить про відсутність господарської операції, є необґрунтованим, оскільки до предмету доказування у даній справі не відноситься встановлення факту дотримання сторонами податкового законодавства. Слід звернути увагу, що відсутність податкових декларацій за господарською операцією не може свідчити про те, що така операція не відбувалася.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався місцевий господарський суд. Водночас апеляційний господарський суд погоджується із доводами позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, як такими, що узгоджуються із обставинами справи та нормами матеріального і процесуального оправа.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишене без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№ 37)" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 31.01.2020р. у справі № 912/3564/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ Л.М. Білецька

Суддя _________________ Ю.Б. Парусніков