ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.02.2021 Справа № 904/818/21

Суддя Ліпинський О.В. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАРНІКА", Дніпро

до Приватного акціонерному товариству "Дніпропетровський агрегатний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 222 015, 24 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРНІКА» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський агрегатний завод» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 222 015,24 грн.

Заявлені вимоги мотивовано неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати товару, переданого йому за укладеним сторонами договором поставки № 28 від 10.01.2017 року, та договором поставки № 94 від 25.10.2018 року.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 173 ГПК України, суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Тобто, зазначена норма процесуального закону передбачає можливість об`єднання в одній позовній заяві кількох вимог до одного й того самого відповідача, але, виключено за умов дотримання принципу, закріпленого в частині перші статті 173 ГПК України, за яким такі вимоги мають бути пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під позовною вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову. Підставу позову становлять фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вище встановлено судом, предметом заявлених вимог є стягнення заборгованості. Підстави даного позову становлять обставини невиконання Відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати товару, переданого йому за договором поставки № 28 від 10.01.2017 року, та договором поставки № 94 від 25.10.2018 року.

Зважаючи на те, що кожен із зазначених вище договорів є самостійним правочином, який стосується окремого предмета поставки, умов її здійснення та оплати, тобто, становить окремий склад цивільно-правових відносин, що характеризуються самостійними цивільно-правовими наслідками, слід дійти висновку, що заявлені позовні вимоги не пов`язані підставами виникнення.

Щодо поданих доказів, слід зазначити, що наявність обставин (фактів), з якими Позивач пов`язує виникнення в нього права вимоги оплати поставленого товару, підтверджується різними доказами, кожен з яких стосується відповідного договору (два договори поставки, окремі видаткові накладні щодо поставки за кожним з договорів, довіреності на отримання матеріальних цінностей).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що вимоги, заявлені позивачем в одній позовній заяві не пов`язані між собою ні підставами виникнення, ні поданими доказами та не співвідносяться між собою як основні та похідні, а отже, позовну заву подано з порушенням правил об`єднання позовних вимог, що в силу приписів п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів особі, що з нею звернулася.

Обґрунтовуючи можливість об`єднання заявлених вимог в одній позовній заяві, Позивач посилається правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 22.04.2019 у справі № 914/2191/18 (позов про стягнення заборгованості за кредитними договорами), від 23.10.2019 у справі № 902/434/19 (позов про скасування рішень державних реєстраторів), від 31.10.2019 у справі № 922/1359/19 (позов про визнання недійсними договорів, витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності).

Суд не приймає до уваги наведені правові висновки, оскільки їх викладено у справах з іншим предметом спору, підставами позову та за інших поданих доказів, з урахуванням яких Верховний Суд дійшов висновку про відсутність порушення правил об`єднання позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 173, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «КАРНІКА».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Ліпинський