УХВАЛА

м. Київ

02.02.2021Справа № 910/9859/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Віском ЛТД»

про розстрочення виконання рішення суду від 06.10.2020

у справі № 910/9859/20

за позовом Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віском ЛТД»

про стягнення 247 986,69 грн

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Бортнюк М.В.

За участю представників:

від позивача Павлов Р.В. (у порядку самопредставництва)

від відповідача (заявника) Остапенко В.І. (директор)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Віском ЛТД» (далі - ТОВ «Віском ЛТД», відповідач, заявник) про стягнення 247 986,69 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 у справі № 910/9859/20 позов Департаменту економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задоволено повністю, присуджено до стягнення з ТОВ «Віском ЛТД» на користь Департаменту основний борг у розмірі 221 022,00 грн, пеню у розмірі 22 765,27 грн, інфляційні втрати у розмірі 4 199,42 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 719,80 грн.

23.11.2020 на виконання вищевказаного рішення господарським судом видано наказ.

16.01.2021 до суду надійшла подана ТОВ «Віском ЛТД» заява про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 вищевказану заяву ТОВ «Віском ЛТД» призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.02.2021.

У судовому засіданні 02.02.2021 представник ТОВ «Віском ЛТД» подану ним заяву підтримав, просив суд вказану заяву задовольнити.

Представник Департаменту проти задоволення вищевказаної заяви заперечив, вказав, що питання про розстрочення виконання рішення суду вирішується на засіданнях постійної комісії Київської міської ради з питань бюджету та соціально-економічного розвитку, яке на даний час ще не відбулось. Крім того, представник Департаменту вказав, що наявність форс-мажорних обставин може бути підтверджена сертифікатом Торгово-промислової палати, якого заявник не надав. З урахуванням викладеного, представник Департаменту просив суд відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Віском ЛТД» про розстрочення рішення суду.

Дослідивши матеріали заяви, заслухавши пояснення заявника, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви з огляду на таке.

У поданій ним заяві ТОВ «Віском ЛТД» просило суд розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 у справі № 910/9859/20 на 9 платежів, згідно з наведеним у заяві графіком.

В обґрунтування поданої ним заяви ТОВ «Віском ЛТД» зазначило, що укладення ним договору пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 55 від 06.03.2020, на підставі якого з Товариства була стягнута заборгованість за рішенням суду від 06.10.2020 у справі № 910/9859/20, співпало з запровадженням карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19. Враховуючи, що основним видом економічної діяльності Товариства є здавання в оренду об`єктів нерухомого майна, запровадження карантину істотно вплинуло на можливість заявника належним чином виконати грошові зобов`язання за вказаним договором, оскільки орендна плата не надходила заявнику внаслідок призупинення діяльності суб`єктів господарювання - орендарів заявника.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

З підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами з дотриманням балансу інтересів сторін, які беруть участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а й заперечення кредитора, зокрема, щодо його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Аналогічні висновки містяться у постанові Вищого господарського суду України від 30.06.2016 у справі № 908/4247/14.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як на підставу для розстрочення виконання рішення суду у даній справі, ТОВ «Віском ЛТД» посилається на те, що видами діяльності Товариства є купівля та продаж власного нерухомого майна (основний) (код 68.10) та надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код 68.20), що підтверджується відомостями, розміщеними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак запровадження карантину на усій території України з метою попередження коронавірусної хвороби COVID-19 призвів до тимчасового призупинення роботи орендарів Товариства та, відповідно, до зниження доходів товариства від ведення його господарської діяльності. ТОВ «Віском ЛТД» вказувало на скрутне матеріальне становище, що суттєво ускладнює виконання рішення суду у даній справі, на підтвердження чого заявник долучив податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за 2019 рік, фінансову звітність мікропідприємства станом на 31.12.2019, звіт про фінансові результати за 2019 рік, довідку про обіги та сальдо за період з 01.01.2020 по 31.12.2020, а також бухгалтерську довідку від 15.01.2021, згідно з якою дохід товариства у 2020 році склав 109 000,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Віском ЛТД» звернулося до Департаменту з листом (без номеру та дати), в якому просило розстрочити сплату пайового внеску в розмірі 221 022,00 грн за договором пайової участі у створенні і розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва № 55 від 06.03.2020 на 6 місяців без нарахування штрафних санкцій.

Однак, Департамент своїм листом № 08/280-372 від 23.04.2020 повідомив заявника про те, що питання про розстрочення сплати пайового внеску буде включене до порядку денного одного з чергових засідань постійної комісії Київської міської ради з питань бюджету та соціально-економічного розвитку.

Враховуючи наведені заявником обставини та надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої ТОВ «Віском ЛТД» заяви та наявність підстав для її задоволення.

Згідно з ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Тобто суд обмежений терміном розстрочки рішення, який становить 1 рік.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення у справі № 910/9859/20 було ухвалено 06.10.2020, а заявник просить суд розстрочити виконання рішення суду на 9 місяців (з лютого по жовтень 2021 року), що відповідає вимогам ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, заява ТОВ «Віском ЛТД» про розстрочку виконання рішення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Віском ЛТД» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 у справі № 910/9859/20 повністю.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.10.2020 у справі № 910/9859/20 наступним чином:

- до 10.02.2021 - 83 902,20 грн;

- до 10.03.2021 - 20 975,55 грн;

- до 10.04.2021 - 20 975,55 грн;

- до 10.05.2021 - 20 975,55 грн;

- до 10.06.2021 - 20 975,55 грн;

- до 10.07.2021 - 20 975,55 грн;

- до 10.08.2021 - 20 975,55 грн;

- до 10.09.2021 - 20 975,55 грн;

- до 10.10.2021 - 20 975,55 грн.

Ухвала набирає законної сили з 02.02.2021. Ухвалу може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.02.2021.

Суддя О.Г. Удалова