ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2827/20

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Ловга В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: Турчин О.О. на підставі ордеру;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства „Укртелеком" в особі Одеської філії публічного акціонерного товариства „Укртелеком" до фізичної особи-підприємця Дмитрук Анастасії Олександрівни про стягнення 342 035,25 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерного товариства „Укртелеком" в особі Одеської філії публічного акціонерного товариства „Укртелеком" (далі по тексту - ПАТ „Укртелеком") звернулось до господарського суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Дмитрук Анастасії Олександрівни (далі по тексту - Дмитрук А.О. ) про стягнення заборгованості у загальному розмірі 342 035,25 грн., яка складається із орендної плати у розмірі 317 636,35 грн., трьох відсотків річних у розмірі 3717,81 грн., збитків від інфляції у розмірі 3961,71 грн., пені у розмірі 16 719,38 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе за умовами договорів оренди зобов`язань в частині своєчасної та повної слати орендних платежів.

Дмитрук А.О. жодного разу в судові засідання по даній справі не з`явилась, про причини неявки суд не повідомляла. При цьому, суд зазначає, що відповідач була повідомлена судом про розгляд даної справи шляхом надсилання ухвал на адресу, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: АДРЕСА_3. Проте, ухвали суду, якими відповідач була повідомлена про дату та час судових засідань, були повернуті у зв`язку із відсутністю адресата.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи вимоги п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, господарський суд доходить висновку про належне повідомлення Дмитрук А.О. про розгляд господарським судом даної справи. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд встановив наступне.

13.12.2019р. між ПАТ „Укртелеком" (Орендодавець) та Дмитрук А.О. (Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна №51Е100-1719/19, відповідно до п.1 якого Орендодавець передає, а Орендар бере в строкове платне користування наступне майно: нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на другому поверсі 4-х поверхового будинку №6 корпус А, загальною площею 400,6 кв. м. для використання в якості спортклубу. Межі нерухомого майна, що передається в оренду, зазначено на план-схемі у додатку № 3 до договору. Вартість орендованого майна з урахуванням індексації становить 3 220 179,03 грн.

Згідно з п. 3.1 договору оренди нерухомого майна №51Е100-1719/19 від 13.12.2019р. за користування орендованим майном Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцю орендну плату, що складається з: плати за користування нерухомим майном, яка визначена за орендною ставкою у розмірі 59,40 гривень за 1 кв. м. за місяць (без урахування ПДВ), що з урахуванням ПДВ становить 28 554,77 гривень за 400,6 кв. м. за місяць; плати за надання Орендодавцем послуг з утримання орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якої зазначено у додатку №2 до договору. При визначенні такої плати підлягає застосуванню коефіцієнт використання загальних площ (якщо такий визначений договором).

Умовами п. 11.1 договору оренди нерухомого майна №51Е100-1719/19 від 13.12.2019р. передбачено, що цей договір набирає чинності після його підписання сторонами і діє до 29.02.2020р. включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Не пізніше, ніж за 60 календарних днів до закінчення строку дії цього договору Орендар зобов`язаний повідомити Орендодавця про наміри щодо подальшої оренди орендованого майна. Сторони домовились, що згідно зі ст. 631 ЦК України умови договору застосовуються до відносин, які виникли з 01.12.2019р.

Орендоване на підставі договору №51Е100-1719/19 від 13.12.2019р. майно було передано у користування Дмитрук А.О. згідно акту приймання-передачі від 01.12.2019р.

28.02.2020р. між ПАТ „Укртелеком" (Орендодавець) та Дмитрук А.О. (Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна №51Е100-309/20, відповідно до п.1 якого Орендодавець передає, а Орендар бере в строкове платне користування наступне майно: нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на другому поверсі 4-х поверхового будинку №6 корпус А, загальною площею 400,6 кв. м. для використання в якості спортклубу. Межі нерухомого майна, що передається в оренду, зазначено на план-схемі у додатку № 3 до договору. Вартість орендованого майна з урахуванням індексації становить 3 220 179,03 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору оренди нерухомого майна №51Е100-309/20 від 28.02.2020р. передача орендованого майна у користування здійснюється за актом приймання-передачі. У разі, якщо договором передбачено обов`язок Орендаря щодо внесення грошової застави, Орендодавець здійснює передачу орендованого майна лише після внесення Орендарем Орендодавцю усієї суми грошової застави.

Згідно з п. 3.1 договору оренди нерухомого майна №51Е100-309/20 від 28.02.2020р. за користування орендованим майном Орендар зобов`язаний сплачувати Орендодавцю орендну плату, що складається з: плати за користування нерухомим майном, яка визначена за орендною ставкою у розмірі 65,34 гривень за 1 кв. м. за місяць (без урахування ПДВ), що з урахуванням ПДВ становить 31 410,24 гривень за 400,6 кв. м. за місяць; плати за надання Орендодавцем послуг з утримання орендованого майна, порядок розрахунку та розмір якої зазначено у додатку №2 до договору. При визначенні такої плати підлягає застосуванню коефіцієнт використання загальних площ (якщо такий визначений договором).

Положеннями п. п. 3.5, 3.7 договору оренди нерухомого майна №51Е100-309/20 від 28.02.2020р. визначено, що відшкодування Орендарем вартості використаної електроенергії здійснюється згідно з показниками окремо встановленого лічильника у відповідності до державних тарифів, що затверджені відповідними постановами НКРЕКП (якщо окремий лічильник не встановлено то згідно до суми середнього електроспоживання, що визначається Орендодавцем). Таке відшкодування не здійснюється у разі, якщо Орендарем за попереднім узгодженням з Орендодавцем укладено окремий договір з постачальником електроенергії. Щомісячно не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим Орендодавець надає Орендарю рахунок-акт, яким підтверджується обсяг та вартість послуг оренди та послуг з утримання орендованого майна за розрахунковий місяць.

Згідно з п. 3.8 договору оренди нерухомого майна №51Е100-309/20 від 28.02.2020р. орендна плата сплачується Орендарем щомісяця шляхом її перерахування у безготівковому порядку на банківський рахунок Орендодавця у наступному порядку: орендна плата (за виключенням плати за надання послуг з утримання орендованого майна) сплачується не пізніше 20 числа розрахункового (поточного) місяця; плата за надання послуг з утримання орендованого майна сплачується до 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Розрахунок вартості послуг з утримання орендованого майна був викладений сторонами по справі у додатку №2 до договору оренди нерухомого майна №51Е100-309/20 від 28.02.2020р.

Відповідно до п. 5.1.1 договору оренди нерухомого майна №51Е100-309/20 від 28.02.2020р. Орендодавець має право вимагати своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати та інших платежів, передбачених цим договором.

Умовами п. 6.2 договору оренди нерухомого майна №51Е100-309/20 від 28.02.2020р. у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим договором, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення.

Відповідно до п. 11.1 договору оренди нерухомого майна №51Е100-309/20 від 28.02.2020р. цей договір набирає чинності після його підписання сторонами і діє до 28.01.2021р. включно та до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Не пізніше, ніж за 60 календарних днів до закінчення строку дії цього договору Орендар зобов`язаний повідомити Орендодавця про наміри щодо подальшої оренди орендованого майна. Сторони домовились, що згідно зі ст. 631 ЦК України умови договору застосовуються до відносин, які виникли з 01.03.2020р.

28.02.2020р. між ПАТ „Укртелеком" (Орендодавець) та Дмитрук А.О. (Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна №51Е100-315/20, відповідно до п.1 якого Орендодавець передає, а Орендар бере в строкове платне користування наступне майно: нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на другому поверсі 4-х поверхового будинку №6 корпус А, загальною площею 454,6 кв. м. для використання в якості спортклубу. Межі нерухомого майна, що передається в оренду, зазначено на план-схемі у додатку № 3 до договору. Вартість орендованого майна з урахуванням індексації становить 2 749 129,38 грн. Коефіцієнт використання загальних площ, що застосовується при визначенні розміру орендної плати, становить 1%.

Слід зазначити, що інші умови договору оренди нерухомого майна №51Е100-315/20 від 28.02.2020р. є тотожними умовам договору оренди нерухомого майна №51Е100-309/20 від 28.02.2020р.

01.03.2020р. між ПАТ „Укртелеком" та Дмитрук А.О. було підписано акти приймання-передачі майна до договору оренди нерухомого майна №51Е100-309/20 від 28.02.2020р. та договору оренди нерухомого майна №51Е100-315/20 від 28.02.2020р., відповідно до яких Орендодавцем було передано у користування Орендаря нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 400,6 кв. м.; а також нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на другому поверсі 4-х поверхового будинку №6 корпус А, загальною площею 454,6 кв. м.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ „Укртелеком" було виставлено Дмитрук А.О. на підставі договору оренди №51Е100-1719/19 від 13.12.2019р. наступні рахунки-акти: №51008/1912-254 від 31.12.2019р. на суму 45 756,13 грн., №51008/2001-51 від 31.01.2020р. на суму 57 001,07 грн., №51008/2002-49 від 29.02.2020р. на суму 69 386,59 грн.; за договором №51Е100-309/20 від 28.02.2020р.: №51008/2003-246 від 31.03.2020р. на суму 68 583,98 грн., №51008/2004-48 від 30.04.2020р. на суму 17 723,52 грн., №51008/2005-50 від 31.05.2020р. на суму 15 850,75 грн., №51008/2006-52 від 30.06.2020р. на суму 40 437,71 грн.; за договором №51Е100-315/20 від 28.02.2020р.: №51008/2003-247 від 31.03.2020р. на суму 36 166,28 грн., №51008/2004-47 від 30.04.2020р. на суму 18 035,51 грн., №51008/2005-49 від 31.05.2020р. на суму 18 010,81 грн., №51008/2006-51 від 30.06.2020р. на суму 31 019,21 грн.

14.05.2020р. ПАТ „Укртелеком" звернулось до Дмитрук А.О. із листом №238-37, відповідно до якого позивач просив сплатити заборгованість за договорами №51Е100-315/20 від 28.02.2020р. та №51Е100-309/20 від 28.02.2020р. у загальному розмірі 263 148,09 грн. При цьому, позивачем було повідомлено відповідача, що у випадку невиконання Дмитрук А.О. прийнятих на себе грошових зобов`язань ПАТ „Укртелеком" буде розглянуто питання про припинення дії договорів у односторонньому порядку.

19.06.2020р. ПАТ „Укртелеком" звернулось до Дмитрук А.О. із листом №316-37, відповідно до якого просило сплатити заборгованість за договорами оренди у загальному розмірі 297 009,64 грн. Крім того, позивачем було направлено на адресу відповідача рахунки-акти для їх підписання та сплати заборгованості за договорами оренди.

14.07.2020р. ПАТ „Укртелеком" звернулось до Дмитрук А.О. із листом №351-37, відповідно до якого позивачем було повідомлено про наявність заборгованості за трьома договорами оренди у загальному розмірі 317 636,35 грн. Крім того, листом №351-37 від 14.07.2020р., а також листом №461/1-37 від 24.11.2020р. позивачем було направлено на адресу відповідача окремі рахунки-акти для їх підписання та сплати заборгованості.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до Дмитрук А.О. про стягнення заборгованості, позивачем було наголошено, що в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договорами відповідачем не було в повному обсязі та своєчасно сплачено платежі за договорами, в результаті чого станом на момент звернення ПАТ „Укртелеком" до суду заборгованість Дмитрук А.О. за договором №51Е100-1719/19 від 13.12.2019р. складає 100 363,35 грн., за договором №51Е100-309/20 від 28.02.2020р. - 142 595,96 грн., за договором №51Е100-315/20 від 28.02.2020р. - 74 677,04 грн.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950р. передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Відповідно до статті 761 цього Кодексу право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Відповідно до ч. ч. 1-2, 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася.

Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, в порушення наведених норм закону та умов договорів оренди №51Е100-1719/19 від 13.12.2019р., №51Е100-309/20 від 28.02.2020р., №51Е100-315/20 від 28.02.2020р. Дмитрук А.О. протягом періоду з 01.12.2019р. по 17.06.2020р. не було сплачено у повному обсязі орендні платежі, в результаті чого, станом на момент вирішення даного спору у відповідача наявна заборгованість з орендної плати у загальному розмірі 317 636,35 грн.

З викладених обставин, позовні вимоги ПАТ „Укртелеком" до Дмитрук А.О. про стягнення суми основного боргу у розмірі 317 636,35 грн. підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

З посиланням на умови п. 6.2 договорів оренди ПАТ „Укртелеком" було нараховано Дмитрук А.О. до сплати пеню у загальному розмірі 16 719,38 грн., яка була розрахована позивачем на заборгованість по кожному із договорів окремо станом на 30.06.2020р.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов`язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов`язань. Частиною ст. ст. 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" (з наступними змінами і доповненнями) огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, заявленої до стягнення, господарський суд зазначає про правильність та обґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку. Наведене має наслідком необхідність задоволення заявлених ПАТ „Укртелеком" позовних вимог у названій частині шляхом присудження до стягнення із Дмитрук А.О. пені у загальному розмірі 16 719,38 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі сплати орендних платежів, ПАТ „Укртелеком" в порядку ст. 625 ЦК України було нараховано Дмитрук А.О. до сплати три відсотки річних у розмірі 3717,81 грн. та збитки від інфляції у розмірі 3961,71 грн., які були розраховані позивачем на заборгованість по кожному із договорів окремо станом на 30.06.2020р.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок трьох відсотків річних, господарський суд дійшов висновку про правильність здійсненого позивачем розрахунку. Викладене має наслідком необхідність задоволення позовних вимог ПАТ „Укртелеком" до Дмитрук А.О. шляхом присудження до стягнення на користь позивача трьох відсотків річних у розмірі 3717,81 грн. та збитків від інфляції у розмірі 3961,71 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи вищезазначене, позов публічного акціонерного товариства „Укртелеком" в особі Одеської філії публічного акціонерного товариства „Укртелеком" до фізичної особи-підприємця Дмитрук Анастасії Олександрівни підлягає задоволенню шляхом присудження до стягнення на користь позивача суми основного боргу у розмірі 317 636,35 грн., трьох відсотків річних у розмірі 3717,81 грн., збитків від інфляції у розмірі 3961,71 грн., пені у розмірі 16 719,38 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 - 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Дмитрук Анастасії Олександрівни на користь публічного акціонерного товариства „Укртелеком" /01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18, ідентифікаційний код 21560766/ в особі Одеської філії публічного акціонерного товариства „Укртелеком" /65023, м. Одеса, вул. Коблевська, 39, ідентифікаційний код 01186691/ суму основного боргу у розмірі 317 636,35 грн. /триста сімнадцять тисяч шістсот тридцять шість грн. 35 коп./., три відсотки річних у розмірі 3 717,81 грн. /три тисячі сімсот сімнадцять грн. 81 коп./, збитки від інфляції у розмірі 3961,71 грн. /три тисячі дев`ятсот шістдесят одна грн. 71 коп./, пеню у розмірі 16 719,38 грн. /шістнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять грн. 38 коп./, судовий збір у розмірі 5131,00 грн. /п`ять тисяч сто тридцять одна грн. 00 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 лютого 2021 р.

Суддя С.П. Желєзна