ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" лютого 2021 р. Справа № 924/1140/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Попика О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Мономах М, м. Красилів Хмельницької області

до приватного підприємства Вектор-М, м. Хмельницький

про стягнення 1231591,72 грн

за участю представників:

позивача: Савченко О.В. - згідно з ордером від 17.11.2020

відповідача: Заболотний А.М. - згідно з ордером від 13.11.2020

Рішення ухвалюється 04.02.2021, оскільки у судовому засіданні 21.01.2021, 28.01.2021 оголошувались перерви.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

встановив: товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Мономах М, м. Красилів Хмельницької області звернулось до суду з позовом про стягнення з приватного підприємства Вектор-М, м. Хмельницький 1231591,72 грн, з яких 237481,42 грн основного боргу, 14343,85 грн інфляційних нарахувань, 12515,88 грн 3% річних за договором підряду від 23.10.2018 та 873966,53 грн основного боргу, 46574,17 грн інфляційних нарахувань, 46709,87 грн 3% річних за договором поставки від 23.10.2018.

Ухвалою суду від 23.10.2020 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 18.11.2020, яке відкладено на 01.12.2020, 14.12.2021.

Ухвалою суду від 14.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, відкладено підготовче засідання 24.12.2020, та у подальшому на 13.01.2021.

Ухвалою суду від 13.01.2021 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 21.01.2021, у якому оголошено перерву на 28.01.2021 та у подальшому на 04.02.2021.

В обґрунтування позову позивач вказує на невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості товару, отриманого за договором поставки від 23.10.2018, та вартості робіт, виконаних за договором підряду від 23.10.2018, укладених у результаті домовленостей щодо виконання позивачем робіт по реконструкції внутрішніх мереж водопостачання, гарячого водопостачання та каналізації мережі Хмельницького обласного госпіталю ветеранів війни. Як на правову підставу позову посилається на положення ст. ст. 526, 530, 625, 692, 693, 837, 838, 840, 843, 853, 854 ЦК України, ст. ст. 181, 193, 265 ГК України.

Відповідач у відзиві на позов (від 12.11.2020) звернув увагу на строк дії договору поставки - 31.12.2018. Стверджує, що господарської операції щодо поставки товару 27.11.2018 згідно видаткової накладної №185 на суму 969593,92 грн не було, оскільки відповідач такий товар не отримував, не оприбутковував, позивачем/відповідачем не реєструвалась податкова накладна. Щодо решти видаткових накладних на загальну суму 176100,09 грн вказує, що такі документи підтверджують факт укладення між сторонами разових договорів купівлі-продажу, без визначених строків та умов оплати та відсутності штрафних санкцій. При цьому відповідач визнає факти придбання товарно-матеріальних цінностей у позивача на загальну суму 176100,09 грн, тобто все, крім видаткової накладної від 27.11.2018 №185 на суму 969593,92 гривень. Також відповідач стверджує, що за вказані товаро-матеріальні цінності розрахувався на загальну суму 171727,48 грн, тобто заборгованість за придбані товари становить відповідно до разових договорів купівлі-продажу 4372,61 грн і строк її сплати не настав. Зазначає, що загальний розмір зобов`язання по оплаті робіт за договором підряду від 23.10.2018 становить 2637775,34 грн, відповідачем було здійснено ряд проплат на загальну суму 2739293,92 грн, а тому існує переплата за виконані роботи в сумі 101518,58 гривень. Зауважив, що при здійсненні певних платежів підприємством на користь позивача за договором підряду було помилково вказано неправильне призначення таких платежів. З огляду на вищенаведене, вважає, що положення ст. 625 Цивільного кодексу України застосуванню не підлягають.

Позивач у відповіді на відзив (від 27.11.2020) не погодився із твердженнями відповідача про дію договору поставки лише до 31.12.2018, оскільки за умовами договору він діє у будь-якому випадку до повного і належного виконання сторонами своїх зобов`язань. Тому з огляду на те, що відповідачем неналежним чином виконано власне зобов`язання щодо оплати отриманого 27.11.2018 товару, договір поставки від 23.10.2018 продовжує свою дію. Зауважив, що відповідно до платіжного доручення №100001034 від 17.07.2019 на загальну суму 78757,00 грн відповідач, будучи обізнаним про наявність між сторонами чинного договору поставки, здійснив оплату вказаної суми за договором поставки. Зазначив, що відтиск печатки на видатковій накладній №185 від 27.11.2018 є свідченням участі відповідача як юридичної особи у здійсненні господарської операції за цією накладною. Вважає, що зміст акта-звіту №1 від 06.12.2018 між відповідачем та Хмельницьким обласним госпіталем ветеранів війни підтверджує використання коштів при виконанні будівельних робіт згідно з видатковою накладною №185 від 27.11.2018. Повідомив, що позивачем здійснено зарахування оплачених відповідачем робіт в розмірі 2400293,92 грн, 100000,00 грн - в рахунок оплати отриманого товару за договором поставки 23.11.2018. Пояснив, що платежі на суму 239000,00 грн не були сплачені на виконання укладених між сторонами договорів постави та підряду, тому не можуть бути зараховані в якості оплати вартості виконаних відповідачем робіт та поставленого товару.

Відповідач у письмових поясненнях (від 21.01.2021) зазначив, що не визнає факту поставки товару за видатковою накладною від 27.11.2018 №185, звертаючи увагу, зокрема на відсутність реєстрації відповідної податкової накладної та будь-яких супроводжуючих документів, а саме: товарно-транспортних накладних.

У письмових поясненнях (від 28.01.2021) відповідач зазначив, що Національним стандартом ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" регламентовано необхідність зазначення в актах приймання виконаних будівельних робіт та у довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрати вартості не лише робіт, а й використаних будівельних матеріалів. З приводу неправильних призначень платежів при здійсненні розрахунків між сторонами повідомив, що відносив відповідні платежі до договору підряду, оскільки вказаних у призначеннях платежів договорів не існує, суми оплат погоджувались між сторонами усно, помилково копіювалися дані попередніх платіжних доручень. При цьому зауважив, що на час отримання коштів контрагент не мав зауважень щодо зазначення призначень платежів і кошти повернуті не були. Оскільки між сторонами була лише одна діюча угода - договір підряду від 23.10.2018, ці оплати були зараховані до розрахунків саме по цій угоді.

Позивач у письмових поясненнях (від 28.01.2021) звернув увагу на порядок нарахування штрафних санкцій за договором поставки, зокрема, з першого дня, наступного за днем отримання відповідачем товару згідно з видатковою накладної. З приводу нарахувань, здійснених за договором підряду, вказав, що з огляду на п. 4.1 договору та прийняття відповідачем робіт 31.12.2018, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, останнім днем оплати вартості цих робіт є 10.01.2019.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Згідно з наданим у матеріали справи договором про закупівлю робіт за бюджетні кошти від 20.09.2018 №126Т, укладеним між Хмельницьким обласним госпіталем ветеранів війни (замовник) та приватним підприємством Вектор-М (підрядник), предметом договору є зобов`язання підрядника упродовж 2018 року виконати роботи - Реконструкція внутрішніх мереж водопостачання, гарячого водопостачання та каналізаційної мережі Хмельницького обласного госпіталю ветеранів війни по вул. Визволителів, 3 в с. Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області; при цьому підрядник має право залучати до виконання робіт субпідрядників (п. п. 1.1, 1.2, 2.2).

Між приватним підприємством Вектор-М (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Мономах М (підрядник) 23.10.2018 укладено договір підряду (далі договір підряду), відповідно до п. 1.1 якого підрядник зобов`язується упродовж 2018 року виконати роботи, зазначені в проектно-кошторисній документації (і при потребі зі змінами, внесеними до неї), що виготовлена на об`єкт Реконструкція внутрішніх мереж водопостачання, гарячого водопостачання та каналізаційної мережі Хмельницького обласного госпіталю ветеранів війни по вул. Визволителів, 3 в с. Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області (Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва код ДК 021-2015 - 45200000-9), а замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

У п. 1.2 договору сторони передбачили найменування робіт - Реконструкція внутрішніх мереж водопостачання, гарячого водопостачання та каналізаційної мережі Хмельницького обласного госпіталю ветеранів війни по вул. Визволителів, 3 с. Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області. Кількість (обсяг) робіт: відповідно до проектно-кошторисної документації (і при потребі зі змінами, внесеними до неї) (п. 1.2 договору підряду).

Згідно з п. 3.1 договору підряду загальна сума, що визначена у договорі становить 3231979,74 грн, в т.ч. ПДВ 538663,29 гривень. Замовник бере на себе бюджетні зобов`язання відповідно до ст. 48 Бюджетного кодексу України виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджетів.

Вартість договору може змінюватися відповідно до обсягів робіт. Ціни на окремі види робіт є динамічними і можуть коригуватися відповідно до вимог діючого законодавства по фактично виконаним об`ємам, цінам і матеріалам, але в межах договірної ціни. Ціна на окремий вид робіт уточнюється при оформленні форм № КБ-2 і № КБ-3 згідно з діючими національними стандартами в будівництві (п. 3.3 договору підряду).

У п. 4.1 договору підряду сторони, зокрема погодили, що розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником, на підставі норм постанови КМУ Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти №117 від 23.04.2014 попередньої оплати (авансу) на організацію виконання робіт та придбання матеріалів в розмірі не більше 30% від вартості робіт, що фінансуються в 2018 році за рахунок коштів державного бюджету, та який становить 969994,92 грн з ПДВ та на строк не більше 30 календарних днів. Замовник здійснює наступні платежі за виконані роботи на підставі актів за формою КБ-3 і КБ-2, підписані уповноваженими представниками сторін. Акт приймання виконаних підрядних робіт і довідку про вартість виконаних підрядних робіт готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника до 26 числа звітного місяця на паперових носіях. Замовник зобов`язаний розглянути і підписати подані підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 3-х робочих днів з дня одержання. Замовник здійснює платежі за виконані роботи на підставі підписаних актів за формою КБ-2 в та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 протягом 5 робочих днів після надходження коштів з бюджету на реєстраційний рахунок замовника. Замовник може відстрочити платежі на 10 календарних днів. Замовник бере на себе бюджетні фінансові зобов`язання виключно в межах відповідних фактичних надходжень бюджету. Оплата за виконані роботи здійснюється в межах фактичних надходжень на реєстраційний рахунок замовника. Підрядник протягом 30 календарних днів з дня надходження коштів як попередньої оплати підтверджує їх використання згідно з актом приймання-передачі товарів (виконаних робіт) або проміжним актом-звітом про використання коштів за призначенням.

Для оплати надаються: форма КБ №2 і КБ №3 (п. 4.2 договору підряду).

За умовами п. 5.1 договору підряду строк виконання робіт - до 31.12.2018. За умови своєчасного фінансування в повному обсязі строк виконання робіт - 70 календарних днів.

Місце виконання робіт: Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни, Україна, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Ружичанка, вул. Визволителів, 3 (п. 5.2 договору підряду).

Відповідно до п. п. 6.1.1, 6.1.3 договору підряду замовник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за виконані роботи, оплатити підряднику виконані роботи; відповідно до п. 6.4.1 договору підряду підрядник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати оплату за виконані роботи.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором (п. 7.1 договору підряду).

Замовник не несе відповідальність за відсутність чи недостатність фінансування відповідного рівня (п. 7.4 договору підряду).

Згідно з п. 10.1 договору підряду цей договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2018 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Строк дії договору за згодою сторін може бути продовжений, про що укладається додаткова угода.

Між сторонами договору підряду 31.12.2018 підписано: акт №1 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за грудень 2018 року на суму 2355593,92 грн, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (акт 1) форми КБ-3 за грудень 2018 року на суму 2355593,92 грн, підсумкову відомість ресурсів по об`єкту за грудень 2018 року, а також акт №2 форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року на суму 282181,42 грн, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (акт 2) форми КБ-3 за грудень 2018 року на суму 282181,42 грн, підсумкову відомість ресурсів по об`єкту за грудень 2018 року (всього на суму 2637775,34 грн).

Відповідачем позивачу в якості оплати за договором підряду від 23.10.2018 сплачено згідно з платіжними дорученнями: від 26.10.2018 №340 869593,92 грн, від 20.12.2018 №100001943 80000,00 грн, від 27.12.2018 №415 869500,00 грн, від 27.12.2018 №416 131200,00 грн, від 18.02.2019 №100000243 50000,00 грн, від 20.02.2019 №100000246 100000,00 грн, від 27.02.2019 №100000272 100000,00 грн, від 13.03.2019 №100000385 100000,00 грн, від 29.03.2019 №100000440 50000,00 грн, від 19.04.2019 №100000583 50000,00 грн (всього 2400293,92 грн).

Також 23.10.2018 між приватним підприємством Вектор-М (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Мономах М (постачальник) укладено договір поставки (далі договір поставки), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець бере на себе зобов`язання прийняти і оплатити за нього в строки і на умовах даного договору.

Найменування, асортимент, кількість, ціна та загальна вартість товару, що постачається, погоджується Сторонами у накладних, які є невід`ємними частинами даного договору (п. 1.2 договору поставки).

Згідно з п. 2.1 договору поставки постачальник зобов`язаний: передати у власність покупця товар певного найменування, в кількості, асортименті та по цінах, що погоджені сторонами у документах відповідно до п. 1.2. цього договору, які оформлені відповідно до поданого покупцем замовлення, на умовах і в строки, визначені в ньому.

3а цим договором постачальник має право: вимагати від покупця належного виконання ним взятих на себе зобов`язань; вимагати від покупця оплатити прийнятий ним товар за ціною, визначеною відповідно до п. 4.1. даного договору та в строки, визначені у п. 4.2 даного договору (п. 2.2 договору поставки).

У п. 2.3 договору поставки зазначено, що покупець зобов`язаний: прийняти товар, визначений у документах відповідно до п. 1.2 цього договору, у місці його передачі постачальником; оплатити товар у строки і на умовах, вказаних у даному договорі.

Поставка здійснюється на підставі замовлення, наданого покупцем. Приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до вимог чинного законодавства України (п. п. 3.1, 3.2 договору поставки).

Відповідно до п. 3.4 договору поставки право власності покупця та усі можливі ризики, на поставлений товар, виникають з моменту приймання товару, факт якого засвідчується відміткою уповноваженого покупця на відповідній видатковій накладній

За умовами п. 4.1 договору поставки ціна товару є договірною, визначається у документах, погоджених сторонами відповідно до п. 1.2. цього договору, які є невід`ємними частинами даного Договору.

Для оплати постачальник виставляє покупцю рахунок-фактуру згідно комерційного курсу Євро до гривні на дату виставлення рахунку-фактури, яка дійсна для сплати протягом 1 банківського дня. У разі якщо покупець не сплачує рахунок-фактуру протягом поточного банківського дня та збільшення курсу Євро постачальник перевиставляє рахунок відповідно до іншого курсу. Покупець зобов`язаний доплатити різницю за товар. Курс Євро є комерційним та джерело розрахунку вказане в прайс-листі постачальника (п. 4.2 договору).

Пунктом 4.3 договору поставки передбачено, що оплата товару покупцем проводиться шляхом попереднього банківського безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника. Днем оплати є день зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Загальна сума (загальна вартість (ціна)) цього договору визначається на підставі фактично поставлених партій товару згідно з документами, погодженими сторонами відповідно до п. 1.2 цього договору, постачальника протягом дії цього договору (п. 4.4 договору поставки).

Відповідно до п. 5.1 договору поставки за невиконання чи неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність, встановлену чинним законодавством України та цим договором.

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2018 року, але у будь-якому випадку до повного і належного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 8.1 договору поставки).

Позивачем у підтвердження поставки товару надано копії підписаних сторонами видаткових накладних від 27.11.2018 №185 на суму 969593,92 грн, від 29.03.2019 №223 на суму 50294,26 грн, від 18.04.2019 №256 на суму 13074,00 грн, від 18.04.2019 №366 на суму 13377,60 грн, від 06.06.2019 №519 на суму 8481,23 грн, від 07.06.2019 №370 на суму 2448,00 грн, від 07.06.2019 №415 на суму 11651,29 грн, від 07.06.2019 №520 на суму 961,37 грн, від 07.06.2019 №521 на суму 16858,44 грн, від 07.06.2019 №524 на суму 13820,59 грн, від 07.06.2019 №525 на суму 8370,74 грн, від 07.06.2019 №526 на суму 14119,01 грн, від 07.06.2019 №527 на суму 6770,56 грн, від 12.09.2019 №964 на суму 11273,00 грн, від 23.09.2019 №962 на суму 4600,00 грн (всього 1145694,01 грн) про передачу позивачем відповідачу товару.

У матеріали справи надано також копії платіжних доручень про сплату відповідачем коштів на рахунок позивача: від 13.03.2019 № 40000,00 грн, від 03.04.2019 №100000451 40000,00 грн, від 24.04.2019 №100000608 60000,00 грн, від 06.06.2019 №100000853 6500,00 грн, від 06.06.2019 №100000856 1981,23 грн, від 08.07.2019 №100001002 4819,98 грн, від 16.07.2019 №100001029 3796,27 грн, від 17.07.2019 №100001034 78757,00 грн, від 23.09.2019 №100001468 4600,00 грн, від 06.04.2020 №100000464 20000,00 грн, від 10.09.2019 №100001389 - 11273,00 грн (всього 271727,48 грн) з посиланням у призначеннях платежів на рахунки, а також копії виписки за період з 01.09.2019-30.09.2019.

Відповідачем у матеріали справи надано лист (від 06.04.2020), в якому він просив позивача у платіжних дорученнях на суму 20000,00 грн від 06.04.2020 №100000464, на суму 104000,00 грн від 24.12.2019 №100002075, на суму 30000,00 грн від 25.07.2019 №100001117, на суму 10000,00 грн від 05.07.2019 №100000995, на суму 20000,00 грн від 18.06.2019 №100000928, на суму 25000,00 грн від 11.06.2019 №100000873, на суму 50000,00 грн від 07.06.2019 №100000859, на суму 40000,00 грн від 03.04.2019 №100000451, на суму 40000,00 грн від 13.03.2019 №100000386 вважати вірним призначення платежу: "Згідно договору підряду від 23.10.2018, в т.ч. ПДВ (20%)".

При цьому відповідачем надано копії платіжних доручень про сплату коштів позивачу: на суму 20000,00 грн від 06.04.2020 №100000464 ("Згідно рах. від 06.04.2020"), на суму 104000,00 грн від 24.12.2019 №100002075 ("За вик. робіт згідно договору №24/19 від 23.07.2019"), на суму 30000,00 грн від 25.07.2019 №100001117 ("За вик. робіт згідно договору №24/19 від 23.07.2019"), на суму 10000,00 грн від 05.07.2019 №100000995 ("Оплата згідно договору від 07.06.2019"), на суму 20000,00 грн від 18.06.2019 №100000928 ("Оплата згідно договору від 07.06.2019"), на суму 25000,00 грн від 11.06.2019 №100000873 ("Оплата згідно договору від 07.06.2019"), на суму 50000,00 грн від 07.06.2019 №100000859 ("Оплата згідно договору від 07.06.2019"), на суму 40000,00 грн від 03.04.2019 №100000451 ("Попередня оплата за рах. №153 від 04.03.2019"), на суму 40000,00 грн від 13.03.2019 №100000386 ("Попередня оплата за рах. №153 від 04.03.2019").

Крім того, відповідачем надано копію листа (від 19.11.2020), адресованого позивачу, в якому відповідач зазначив, що в 2019 році позивачем здійснено продаж товарно-матеріальних цінностей на користь відповідача відповідно до накладних №223 від 29.03.2019 на суму 50294,26 грн, №256 від 18.04.2019 на суму 13074,00 грн, №366 від 18.04.2019 на суму 13377,60 грн, №519 від 06.06.2019 на суму 8481,23 грн, №370 від 07.06.2019 на суму 2448,00 грн, 415 від 07.06.2019 на суму 11651,29 грн, №520 від 07.06.2019 на суму 961,37 грн, №521 від 07.06.2019 на суму 16858,44 грн, №524 від 07.06.2019 на суму 13820,59 грн, №525 від 07.06.2019 на суму 8370,74 грн, №526 від 07.06.2019 на суму 14119,01 грн, №527 від 07.06.2019 на суму 6770,56 грн, №964 від 12.09.2019 на суму 11273,00 грн, №962 від 23.09.2019 на суму 4600,00 грн всього на загальну суму 176100,09 гривень. Вказав, що відповідачем здійснено оплату за вказані товарно-матеріальні цінності на загальну суму 171727,48 грн, просить вважати (не зважаючи на призначення платежу) такими, що вчинені на виконання зазначених вище разових договорів купівлі-продажу, оплати за платіжними дорученнями: №100000608 від 24.04.2019 на суму 60000,00 грн, №100000853 від 06.06.2019 на суму 6500,00 грн, №100000856 на суму 1981,23 грн, №100001002 від 08.07.2019 на суму 4819,98 грн, №100001029 від 16.07.2019 на суму 3796,27 грн, №100001034 від 17.07.2019 на суму 78757,00 грн, №100001389 від 10.09.2019 на суму 11273,00 грн, №100001468 від 23.09.2019 на суму 4600,00 грн (всього 171727,48 грн).

У підтвердження проведення розрахунків за договором про закупівлю робіт за бюджетні кошти від 20.09.2018 №126Т відповідачем у матеріали справи надано виписки з рахунку, відповідно до яких на рахунок відповідача від контрагента - Хмельницького обласного госпіталю ветеранів війни надійшли кошти: 12.10.2018 - 969593,92 грн, 26.12.2018 - 1668181,42 грн, 13.12.2019 - 39878,20 грн, 21.12.2019 - 266620,31 грн, 26.12.2019 - 287705,89 грн із призначеннями платежів, які містять посилання, зокрема на назву робіт "Рек.вн.мер.вод., гар.вод.та к.мер.ХОГВВ" і договір №126Т від 20.09.2018.

Такі ж платежі відображені у наданому відповідачем реєстрі "Надходження на банківський рахунок" за жовтень 2018 року - грудень 2019 року.

Позивачем в обґрунтування поставки за накладною №185 від 27.11.2018 надано копію акта-звіту №1 від 06.12.2018 про використання коштів при виконанні будівельно-монтажних робіт на "Реконструкції внутрішніх мереж водопостачання, гарячого водопостачання та каналізаційної мережі Хмельницького обласного госпіталю ветеранів війни по вул. Визволителів, 3 в с. Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області". В акті зазначено, що на виконання договору підряду №126Т від 20.09.2018 між Хмельницьким обласним госпіталем ветеранів війни та приватним підприємством "Вектор М" використано кошти на придбання матеріалів для "Реконструкції внутрішніх мереж водопостачання, гарячого водопостачання та каналізаційної мережі Хмельницького обласного госпіталю ветеранів війни по вул. Визволителів, 3 в с. Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області". Вказано, що підтвердження використання коштів є видаткова накладна за №185 від 27.11.2018 та наведено перелік товарів, кількість та ціну згідно з видатковою накладною від 27.11.2018 №185.

Копія акта-звіту містить відмітки про його затвердження головним лікарем Хмельницького обласного госпіталю ветеранів війни, відтиск печатки відповідача та підпис.

Згідно з відповіддю КНП "Хмельницький обласний госпіталь ветеранів війни" Хмельницької обласної ради (від 11.01.2021), наданою на запити адвоката позивача (з урахуванням листа від 20.01.2021 щодо описки, наданого на звернення відповідача), на виконання умов договору підряду №126Т підрядником було надано акт-звіт та завірена підрядником копія видаткової накладної №185 від 27.11.2018, що підтверджувала придбання підрядником матеріалів у ТОВ "ТД "Мономах М" на суму 969539,92 гривень. При цьому фактична передача товару у власність госпіталю не відбувалась, оскільки предметом договору було виконання робіт і закупівля матеріалів підрядником була здійснена для використання їх у процесі виконання робіт, що підтверджується відповідними актами виконаних робіт, які були надані у подальшому. До завершення робіт відображені у акті-звіті матеріали перебували у власності і розпорядженні підрядника. У листі зазначено про оплату на користь ПП "Вектор М" за договором №126Т від 20.09.2018 коштів з доданням копій відповідних платіжних доручень (від 24.12.2019 №6 на суму 287705,89 грн, від 20.12.2019 №4 на суму 266620,31 грн, від 10.12.2019 №2 на суму 39878,20 грн, від 22.12.2018 №25 на суму 1668181,42 грн, від 11.10.2018 №10 на суму 969593,92 грн).

Крім того, до матеріалів справи додано витяг з Єдиного реєстру податкових накладних №39385 від 06.01.2021, витяг з Єдиного реєстру податкових накладних по контрагенту ТОВ Торговий дім Мономах М", зареєстрованих за період з 29.10.2018 по 18.10.2019 на ПП "Вектор-М".

Позивач, вважаючи, що відповідачем неналежним чином виконувались зобов`язання за договорами поставки та підряду від 23.10.2018 щодо оплати вартості товарів та робіт, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1231591,72 грн, з яких 237481,42 грн основного боргу, 14343,85 грн інфляційних нарахувань, 12515,88 грн 3% річних за договором підряду від 23.10.2018 та 873966,53 грн основного боргу, 46574,17 грн інфляційних нарахувань, 46709,87 грн 3% річних за договором поставки від 23.10.2018.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд до уваги бере таке.

Частиною 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Стаття 627 ЦК України закріплює свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як убачається з матеріалів справи, 23.10.2018 між приватним підприємством Вектор-М (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Мономах М (підрядник) укладено договір підряду (далі договір підряду), відповідно до п. 1.1 якого підрядник зобов`язується упродовж 2018 року виконати роботи, зазначені в проектно-кошторисній документації (і при потребі зі змінами, внесеними до неї), що виготовлена на об`єкт Реконструкція внутрішніх мереж водопостачання, гарячого водопостачання та каналізаційної мережі Хмельницького обласного госпіталю ветеранів війни по вул. Визволителів, 3 в с. Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області (Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва код ДК 021-2015 - 45200000-9), а Замовник - прийняти і оплатити такі роботи.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

У підтвердження виконання робіт за договором підряду позивачем надано підписані сторонами акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року на суму 2355593,92 грн, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (акт 1) за грудень 2018 року на суму 2355593,92 грн, підсумкову відомість ресурсів по об`єкту за грудень 2018 року, а також акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року на суму 282181,42 грн, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (акт 2) за грудень 2018 року на суму 282181,42 грн, підсумкову відомість ресурсів по об`єкту за грудень 2018 року (всього на суму 2637775,34 грн).

Зауважень до актів сторонами не висловлено.

Статтею 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

У договорі сторони погодили, що розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником, на підставі норм постанови КМУ Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти №117 від 23.04.2014 попередньої оплати (авансу) на організацію виконання робіт та придбання матеріалів в розмірі не більше 30% від вартості робіт, що фінансуються в 2018 році за рахунок коштів державного бюджету, та який становить 969994,92 грн з ПДВ та на строк не більше 30 календарних днів. Замовник здійснює наступні платежі за виконані роботи на підставі актів за формою КБ-3 і КБ-2, підписані уповноваженими представниками сторін. Замовник здійснює платежі за виконані роботи на підставі підписаних актів за формою КБ-2 в та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3 протягом 5 робочих днів після надходження коштів з бюджету на реєстраційний рахунок замовника.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідачем здійснено оплату вартості виконаних робіт за договором підряду відповідно до платіжних доручень на загальну суму 2400239,92 грн (від 26.10.2018 №340 869593,92 грн, від 20.12.2018 №100001943 80000,00 грн, від 27.12.2018 №415 869500,00 грн, від 27.12.2018 №416 131200,00 грн, від 18.02.2019 №100000243 50000,00 грн, від 20.02.2019 №100000246 100000,00 грн, від 27.02.2019 №100000272 100000,00 грн, від 13.03.2019 №100000385 100000,00 грн, від 29.03.2019 №100000440 50000,00 грн, від 19.04.2019 №100000583 50000,00 грн).

При цьому відповідачем у матеріали справи надано лист від 06.04.2020, адресований позивачу, про зміну призначення здійснених раніше окремих платежів на призначення, відповідно до якого ці платежі слід вважати такими, що здійснені на оплату робіт за договором підряду від 23.10.2018.

Судом враховується, що платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (п. 1.30 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Згідно з пунктом 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління НБУ від 21.01.2004 за №22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Згідно з п. 3.7 вищезазначеної Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

При цьому питання уточнення інформації, вказаної у реквізиті «Призначення платежу» виконаного платіжного доручення вирішується сторонами у порядку, узгодженому між ними, без участі банку. Зазначене підтверджується листом Національного Банку України від 09.06.2011 №25-111/1438-7141 «Про заміну інформації у реквізиті «Призначення платежу», яким встановлено, що після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті «Призначення платежу», вирішується між сторонами без участі банку.

Визначальним у змісті наведених законодавчих норм, якими регулюються правильність заповнення платіжного доручення, є те, що вони регулюють правовідносини між банком та платником, у той час, як зміна волевиявлення у розпорядженні коштами є господарськими правовідносинами та визначається учасниками таких відносин самостійно.

З аналізу наведених положень вбачається, що право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, особі, що здійснює відповідний платіж. У цій справі таке право визначення призначення платежу належало контрагенту позивача ТОВ «Вектор-М».

Таким чином, змінивши призначення платежів (за 13.03.2019 на суму 40000,00 грн, 03.04.2019 на суму 40000,00 грн, 07.06.2019 на суму 50000,00 грн, 11.06.2019 на суму 25000,00 грн, 18.06.2019 на суму 20000,00 грн, 05.07.2019 на суму 10000,00 грн, 25.07.2019 на суму 30000,00 грн, 24.12.2019 на суму 104000,00 грн, 06.04.2020 на суму 20000,00 грн) всього на загальну суму 339000,00 грн, відповідач зазначеними коштами здійснив погашення заборгованості за договором підряду.

Доказів про повернення позивачем зазначених коштів як отриманих помилково та доказів щодо підстав їх отримання суду не подано.

Тому, виходячи з вартості виконаних робіт на загальну суму 2637775,34 грн та суми коштів, призначених відповідачем для оплати вартості робіт, в загальному розмірі 2739293,92 грн (2400239,92 грн + 339000,00 грн), суд доходить висновку про необґрунтованість тверджень позивача про наявність заборгованості відповідача за договором підряду.

При цьому судом враховуються положення ст. 3 ЦК України, якими передбачено однією із засад цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність.

Разом з тим, оплата вартості виконаних робіт за договором підряду, враховуючи, в тому числі зміну призначення окремих платежів згідно з листом від 06.04.2020, який наданий у матеріали справи, однак за відсутності доказів його попереднього направлення позивачу, відбулась з порушенням встановленого ч. 4 ст. 879 ЦК України строку.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відтак, з огляду на прострочення відповідачем строків оплати виконаних робіт позивач просить стягнути з нього 14343,85 грн інфляційних нарахувань, 12515,88 грн. 3% річних

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги вищенаведене та здійснивши перевірку наданих позивачем розрахунків 3% річних в сумі 12515,88 грн, суд зазначає, що останні нараховані правомірно, в можливих межах, з огляду на що позовні вимоги про їх стягнення є обґрунтованими.

Разом з тим, з проведеної судом з використанням ІПС "Законодавство" перевірки розрахунку 14343,85 грн інфляційних втрат слідує, що останні нараховані у більшому розмірі, ніж допустимий за визначених позивачем суми заборгованості та періоду нарахування. Відповідно, за підрахунком суду, за вказаний позивачем у розрахунку період обґрунтованим є нарахування інфляційних втрат в розмірі 12585,81 грн, які і підлягають стягненню. У позові в частині стягнення 1758,04 грн інфляційних втрат за договором підряду належить відмовити.

Позивач також просить стягнути з відповідача 873966,53 грн боргу, 46574,17 грн інфляційних нарахувань та 46709,87 грн 3% річних за договором поставки від 23.10.2018.

З матеріали справи слідує, що 23.10.2018 між сторонами також було укладено договір поставки, за умовами якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача товар, а відповідач взяв на себе зобов`язання прийняти і оплатити за нього в строки і на умовах даного договору.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У підтвердження здійснення поставки товару за договором поставки від 23.10.2018 позивачем надано копії видаткових накладних від 27.11.2018 №185 на суму 969593,92 грн, від 29.03.2019 №223 на суму 50294,26 грн, від 18.04.2019 №256 на суму 13074,00 грн, від 18.04.2019 №366 на суму 13377,60 грн, від 06.06.2019 №519 на суму 8481,23 грн, від 07.06.2019 №370 на суму 2448,00 грн, від 07.06.2019 №415 на суму 11651,29 грн, від 07.06.2019 №520 на суму 961,37 грн, від 07.06.2019 №521 на суму 16858,44 грн, від 07.06.2019 №524 на суму 13820,59 грн, від 07.06.2019 №525 на суму 8370,74 грн, від 07.06.2019 №526 на суму 14119,01 грн, від 07.06.2019 №527 на суму 6770,56 грн, від 12.09.2019 №964 на суму 11273,00 грн, від 23.09.2019 №962 на суму 4600,00 грн (всього 1145694,01 грн).

Разом з тим судом враховується, що відповідно до п. 8.1 договору поставки він вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2018 року, але у будь-якому випадку до повного і належного виконання сторонами своїх зобов`язань.

З огляду на зазначені умови договору поставки, суд доходить висновку, що підписання сторонами видаткових накладних після 31.12.2018 здійснено уже за межами договору поставки від 23.10.2018. Посилання ж позивача на те, що договір продовжив свою дію у зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку з оплати вартості товару за видатковою накладною від 27.11.2018 №185, судом оцінюються критично, оскільки в даному випадку дія договору стосується лише повного і належного виконання відповідачем свого обов`язку з оплати вартості отриманого за договором товару та не поширюється на здійснення позивачем нових поставок товару після 31.12.2018.

При цьому в накладних відсутні посилання на договір поставки від 23.10. 2018 як на підставу поставки товару. Твердження позивача про наявність зазначення в деяких накладних такої підстави як "договір поставки" спростовується вищенаведеним, зокрема, закінченням строку дії договору поставки від 23.10.2018 (п. 8.1 договору), та неможливістю ідентифікувати конкретний договір поставки як підставу.

Відповідно, з приводу видаткових накладних, підписаних сторонами протягом березня-вересня 2019 року, судом враховується, що згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За приписами ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо його сторони у відповідній формі дійшли згоди у відношенні всіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

Враховуючи вищезазначене, шляхом підписання видаткових накладних у березні-вересні 2019 року про передання товару відповідачу та здійснення їх часткової оплати сторонами укладено договори поставки у спрощений спосіб.

При цьому доводи відповідача про відсутність факту поставки за видатковою накладною від 27.11.2018 №185 та заперечення її підписання з огляду на наявність лише копії цієї видаткової накладної, судом оцінюються критично з огляду на наявність у матеріалах справи копії видаткової накладної від 27.11.2018 №185, завіреної з використанням відтиску печатки відповідача, зміст акта-звіту №1 від 06.12.2018 про використання коштів при виконанні будівельно-монтажних робі на "Реконструкції внутрішніх мереж водопостачання, гарячого водопостачання та каналізаційної мережі Хмельницького обласного госпіталю ветеранів війни по вул. Визволителів, 3 в. с. Ружичанка Хмельницького району Хмельницької області", в якому вказано про наявність відповідної видаткової накладної, а також зміст акту №1 виконаних робіт та підсумкової відомості ресурсів, в якій зазначено про використання окремих матеріалів з посиланням на дату та номер цієї видаткової накладної. Доказів про зникнення, викрадення, підроблення тощо печатки відповідача, відтиск якої у засвідчення міститься на копії видаткової накладної №185 від 27.11.2018, суду не подано.

При цьому згідно ст. 89 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Посилання відповідача на відсутність реєстрації податкової накладної за вказаною господарською операцією, відсутність товаро-транспортних документів, відсутність обліку таких товарів на підприємстві відповідача як на відсутність господарської операції не спростовують, враховуючи вищенаведені обставини, факту такої господарської операції, а можуть свідчити, зокрема про порушення податкового законодавства, бухгалтерського та іншого обліку суб`єкта господарювання.

Разом з тим, як убачається зі змісту акта приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року №1 (підписаний сторонами 31.12.2018), а також підсумкової відомості ресурсів до цього акта, позивачем до вартості робіт за актом було включено вартість використаних матеріалів. При цьому вказані матеріали (товари) також відображені у видатковій накладній від 27.11.2018 №185 (позиції товарів №№3-12, 14-17, 25-38, 41-45), і, як зазначалося вище, посилання на номер та дату видаткової накладної міститься у підсумковій відомості ресурсів до акта за грудень 2018 року №1 при формуванні ціни робіт.

З огляду на наведене, беручи до уваги доводи позивача про поставку ним товарів відповідачу для виконання договору підряду від 23.10.2018, а також враховуючи оплату відповідачем вартості робіт за актом від 31.12.2018 №1 до договору підряду від 23.10.2018, до складу якої включено як вартість робіт, так і вартість матеріалів (товарів), суд доходить висновку про оплату таких товарів відповідачем. А тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за такі товари за договором поставки є необґрунтованими. Разом з тим, вартість товарів, що не були використані позивачем при виконанні робіт за договором підряду та докази оплати якого сторонами не надано, становить 10464,31 грн (позиції товарів під номерами 1, 2, 13, 18-24, 39, 40, 46, 47 видаткової накладної).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст. 692 ЦК України).

Пунктом 4.3 договору поставки передбачено, що оплата товару покупцем проводиться шляхом попереднього банківського безготівкового переказу коштів на поточний рахунок постачальника.

У підтвердження оплати вартості товарів, отриманих відповідачем від позивача, сторонами надано копії виписок з рахунків, а також платіжні доручення на загальну суму 271727,48 грн (від 13.03.2019 № 40000,00 грн, від 03.04.2019 №100000451 40000,00 грн, від 24.04.2019 №100000608 60000,00 грн, від 06.06.2019 №100000853 6500,00 грн, від 06.06.2019 №100000856 1981,23 грн, від 08.07.2019 №100001002 4819,98 грн, від 16.07.2019 №100001029 3796,27 грн, від 17.07.2019 №100001034 78757,00 грн, від 23.09.2019 №100001468 4600,00 грн, від 06.04.2020 №100000464 20000,00 грн, від 10.09.2019 №100001389 - 11273,00 грн).

Отже, враховуючи наявність заборгованості за накладною від 27.11.2018 №185 в сумі 10464,31 грн, неповну оплату відповідачем решти видаткових накладних, підписаних сторонами у 2019 році, заборгованість за якими становить 4372,61 грн (визнається відповідачем), сума заборгованості відповідача перед позивачем за отримані товари як за договором поставки, так і за окремими видатковими накладними становить 14836,92 грн, які і піддягають стягненню. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення решти заборгованості, а саме: в сумі 859129,61 грн задоволенню не підлягають.

Відповідно, з наведеного слідує, що позивачем при здійсненні нарахувань 3% річних та інфляційних втрат неправомірно включено до суми заборгованості усю суму за видатковою накладною від 27.11.2018 №185. Таким чином, за підрахунком суду, здійсненим з урахуванням суми заборгованості за видатковою накладною від 27.11.208 №185 в розмірі лише 10464,31 грн, сум заборгованостей за рештою видаткових накладних та періодичних платежів на погашення заборгованості, стягненню підлягають 3% річних в сумі 1215,64 грн (на заборгованість в сумі 10464,31 грн за 28.11.2018-23.04.2019 126,43 грн; на заборгованість в сумі 50294,26 грн за 30.03.2019-23.04.2019 103,34 грн; на заборгованість в сумі 758,57 грн за 24.04.2019-05.06.2019 2,67 грн; на заборгованість в сумі 13074,00 грн за 19.04.2019-05.06.2019 51,58 грн; на заборгованість в сумі 5351,34 грн за 06.06.2019-07.07.2019 14,07 грн; на заборгованість в сумі 531,36 грн за 08.07.2019-15.07.2019 0,35 грн; на заборгованість в сумі 13377,60 грн за 19.04.2019-15.07.2019 96,76 грн; на заборгованість в сумі 10112,69 грн за 16.07.2019 0,83 грн; на заборгованість в сумі 8481,23 грн за 07.06.2019-16.07.2019 27,88 грн; на заборгованість в сумі 2448,00 грн за 08.06.2019-16.07.2019 7,85 грн; на заборгованість в сумі 11651,29 грн за 08.06.2019-16.07.2019 37,35 грн; на заборгованість в сумі 961,37 грн за 08.06.2019-16.07.2019 3,08 грн; на заборгованість в сумі 16858,44 грн за 08.06.2019-16.07.2019 54,04 грн; на заборгованість в сумі 13820,59 грн за 08.06.2019-16.07.2019 44,30 грн; на заборгованість в сумі 8370,74 грн за 08.06.2019-16.07.2019 26,83 грн; на заборгованість в сумі 14119,1 грн за 08.06.2019-16.07.2019 45,26 грн; на заборгованість в сумі 8066,36 грн за 17.07.2019-09.09.2019 36,46 грн; на заборгованість в сумі 6770,56 грн за 07.06.2019-09.09.2019 52,87 грн; на заборгованість в сумі 3563,92 грн за 10.09.2019-22.09.2019 3,81 грн; на заборгованість в сумі 11273,00 грн за 13.09.2019-22.09.2019 9,27 грн; на заборгованість в сумі 10236,92 грн за 23.09.13.10.2020 324,96 грн; на заборгованість в сумі 4600,00 грн за 24.09.2019-13.10.2020 145,64 грн) та 5,64 грн інфляційних втрат (на заборгованість в сумі 10464,31 грн за грудень 2018 року квітень 2019 року - 446,85 грн; на заборгованість в сумі 50294,26 грн за квітень 2019 року 502,94 грн; на заборгованість в сумі 758,57 грн за травень 2019 року 5,31 грн; на заборгованість в сумі 13074,00 грн за травень 2019 року 91,52 грн; на заборгованість в сумі 5351,34 грн за червень 2019 року - -26,76 грн; на заборгованість в сумі 13377,60 грн за травень-липень 2019 року - -54,14 грн; на заборгованість в сумі 8481,23 грн за червень-липень 2019 року - -93,04 грн; на заборгованість в сумі 2448,00 грн за червень-липень 2019 року - -26,85 грн; на заборгованість в сумі 11651,29 грн за червень-липень 2019 року - -127,81 грн; на заборгованість в сумі 961,37 грн за червень-липень 2019 року - -10,55 грн; на заборгованість в сумі 16858,44 грн за червень-липень 2019 року - -184,94 грн; на заборгованість в сумі 13820,59 грн за червень-липень 2019 року - -151,61 грн; на заборгованість в сумі 8370,74 грн за червень-липень 2019 року - -91,83 грн; на заборгованість в сумі 14119,1 грн за червень-липень 2019 року - -154,89 грн; на заборгованість в сумі 8066,36 грн за серпень 2019 року - -24,20 грн; на заборгованість в сумі 6770,56 грн за червень-серпень 2019 року -94,36 грн). При цьому судом взято до уваги черговість виникнення заборгованості за видатковими накладними та черговість платежів, здійснених відповідачем, а також відсутність у матеріалах справи рахунків, зазначених у призначеннях платежів, та, відповідно, неможливість віднесення того чи іншого платежу на погашення заборгованості за конкретною видатковою накладною. Також враховано, що в розрахунок інфляційних нарахувань мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на наведене у сукупності суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: в частині стягнення 12515,88 грн 3% річних та 12585,81 грн інфляційних нарахувань за виконані підрядні роботи, 14836,92 грн заборгованості, 1215,64 грн 3% річних та 5,64 грн інфляційних втрат за поставлений товар. У решті позову потрібно відмовити з вищенаведених підстав.

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 74, 86, 129, 233, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Мономах М, м. Красилів Хмельницької області до приватного підприємства Вектор-М, м. Хмельницький про стягнення 1231591,72 грн задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства Вектор-М, м. Хмельницький, вул. Свободи, буд. 6А (код 31792293) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Мономах М, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Чкалова, буд. 19 (код 37971995) 14836,92 грн (чотирнадцять тисяч вісімсот тридцять шість гривень 92 коп.) заборгованості, 13731,52 грн (тринадцять тисяч сімсот тридцять одну гривню 52 коп.) 3% річних, 12591,45 грн (дванадцять тисяч п`ятсот дев`яносто одну гривню 45 коп.) інфляційних втрат, 617,40 грн (шістсот сімнадцять гривень 40 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України

Повне рішення складено 12.02.2021.

Суддя В.В. Виноградова

Видрук. 4 прим.: 1 до справи, 2 позивачу (31100, Хмельницька область, м. Красилів, вул. Чкалова, 19), 3 адвокату Савченку Я.В. (29001, м. Хмельницький, вул. Володимирська, 79, оф. 3), 4 відповідачу (29017, м. Хмельницький, вул. Свободи, 6А). Всім рек. з пов. про вруч.