ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2021 р. Справа№ 42/149-2/248

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Пашкіної С.А.

секретар Ковальчук Р.Ю.

за участю

представників: позивача - не з`явилися

відповідача - Шляхетський А.Л.

ДВС - не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.11.2020 р.

за скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

на дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві

у справі № 42/149-2/248 (суддя - Приходько І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхімсервіс"

до Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

про стягнення 8375,80 грн

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.01.2012 р. у справі № 42/149-2/248 стягнуто з Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімсервіс» 8375,80 грн.

07.05.2012 р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 10.01.2012 р. у справі № 42/149-2/248 видано наказ.

19.08.2020 р. до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на дії Державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві, в якій скаржник просив:

- визнати неправомірними дії Державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві Чорного Володимира Вікторовича з направлення Акціонерному товариству "Укргазвидобування" платіжної вимоги від 11.08.2020 р. № 32821634/UAN/1794/8 на суму 10043,10 грн;

- визнати неправомірними дії Державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві Чорного Володимира Вікторовича зі списання 14.08.2020 р. з рахунку Акціонерного товариства "Укргазвидобування" № НОМЕР_1 , відкритого в Акціонерному товариству "Укргазвидобування", коштів в сумі 10043,10 грн за платіжною вимогою від 11.08.2020 р. № 32821634/UAN/1794/8;

- визнати неправомірною платіжну вимогу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві від 11.08.2020 р. № 32821634/UAN/1794/8 на суму 10043,10 грн;

- зобов`язати Державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві Чорного Володимира Вікторовича усунути порушення щодо подвійного стягнення з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" коштів у розмірі 10043,10 грн за виконавчим провадженням № 32831634 шляхом повернення Акціонерному товариству "Укргазвидобування" неправомірно списаних за платіжною вимогою від 11.08.2020 р. № 32821634/UAN/1794/8 коштів у розмірі 10043,10 грн.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.11.2020 р. закрито провадження у справі № 42/149-2/248 з розгляду скарги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на дії Державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у місті Києві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство "Укргазвидобування" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що його скарга стосується безпосередньо неправомірних дій та рішень державного виконавця, вчинених вже після отримання від боржника коштів за виконавчим провадженням № 32821634 на погашення основного боргу за виконавчим документом, сум виконавчого збору і витрат виконавчого провадження, а саме: з направлення 12.08.2020 р. до банківської установи платіжної вимоги та зі списання 14.08.2020 р. коштів з рахунку боржника у розмірі 10043,10 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 р. апеляційну скаргу у справі № 42/149-2/248 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 р. було призначено розгляд справи № 42/149-2/248 на 28.01.2021 р.

У судове засідання 28.01.2021 р. представники позивача та ДВС не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Доказів поважності відсутності вказаних представників суду не надано.

Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що вказані представники були позбавлені можливості через будь-які перешкоди, в тому числі і карантинні, бути присутніми у судовому засіданні.

Крім цього позивач та ДВС не наполягали на обов`язковій участі їх представників у судовому засіданні, відповідних клопотань від них завчасно не було подано апеляційному суду.

Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання вказаних представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення може призвести до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

11.08.2020 р. АТ «Укргазбанк» платіжним дорученням № 318302 сплатив борг у сумі 8713,80 грн за наказом Господарського суду м. Києва від 07.05.2012 р. у справі № 42/149-2/248 на рахунок Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

10.08.2020 р. державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністрества юстиції Чорним В.В. винесені наступні постанови:

- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 32831634, якою визнано для АТ «Укргазвидобування» розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 457,92 грн;

- про стягнення з боржника виконавчого збору № 32831634, якою стягнуто з АТ «Укргазвидобування» виконавчий збір у розмірі 871,38 грн.

11.08.2020 р. АТ «Укргазвидобування» платіжним дорученням № 318304 сплатило кошти у розмірі 1329,30 грн, до складу якої увійшла сума у розмірі 871,38 за постановою про стягнення виконавчого збору від 10.08.2020 р. № 32821634 та сума у розмірі 457,92 грн за постановою про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 10.08.2020 р. № 32821634.

14.08.2020 р. до ПАТ АБ «Укргазбанк» надійшла платіжна вимога Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.08.2020 р. № 32821634/UAN/1794/8 на суму 10043,10 грн з призначенням платежу: списання коштів при примусовому виконанні наказу Господарського суду м. Києва від 07.05.2012 р. у справі № 42/149-2/248.

Обґрунтовуючи скаргу на дії та рішення державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, відповідач посилається на те, державним виконавцем за виконавчим провадженням № 3281634 з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 07.05.2012 р. у справі № 42/149-2/248 було здійснено подвійне списання коштів у розмірі 10043,10 грн, чим порушено права АТ «Укргазвидобування».

Однак, зі змісту вказаної скарги вбачається, що викладені у ній вимоги стосуються, в тому числі, рішень та дій державного виконавця Відділу державної виконавчої служби щодо виконання його постанов від 10.08.2020 р. про стягнення виконавчого збору та стягнення витрат виконавчого провадження.

Разом з цим, у прохальній частині скарги скаржник не розмежовує суми виконавчого збору, мінімальних витрат виконавчого провадження від основної суми боргу, що була стягнута за наказом Господарського суду міста Києва.

Так, Акціонерним товариством "Укргазвидобування" оскаржуються дії державного виконавця щодо списання загальної суми у розмірі 10043,10 грн без жодних ідентифікуючих ознак складових цієї суми, до якої, зокрема, увійшли суми, що були стягнуті за постановами про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, стягнення штрафів, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, у суду відсутні правові підстави для відокремлення з власної ініціативи суми виконавчого збору, мінімальних витрат виконавчого провадження від основної суми боргу, в той час як у прохальній частині скарги скаржником були об`єднані в одну загальну суму 10043,10 грн та оскаржені саме як сукупні дії державного виконавця зі списання зазначених коштів.

Таким чином, враховуючи наведені вище норми, законодавством встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, тобто, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження, зокрема, постанов виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 р. у справі № 127/9870/16-ц, від 06.06.2018 р. у справі № 921/16/14-г/15, від 20.09.2018 р. у справі № 821/872/17, від 17.10.2018 р. у справі № 826/5195/17, від 16.01.2019 р. у справі № 279/3458/17-ц, від 09.10.2019 р. у справі № 758/201/17, від 18.12.2019 р. у справі № 759/15553/14-ц.

Оскільки вимоги до державного виконавця, зокрема, стосуються стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, зазначена скарга не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Така ж правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 02.11.2020 р. у справі № 19/465, від 22.10.2020 р. у справі № 41/301, від 10.11.2020 р. у справі № 6/160.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що провадження у справі № 42/149-2/248 підлягає закриттю, оскільки Акціонерне товариство «Укргазвидобування» у цій справі оскаржує дії державного виконавця, які стосуються стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 25.11.2020 р. у справі № 42/149-2/248.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.11.2020 р. у справі № 42/149-2/248 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Укргазвидобування".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 11.02.2021 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В.Андрієнко

С.А. Пашкіна