ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.02.2021 Справа № 905/60/21

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Чернової О.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Промкомплектмонтаж, м. Вишневе Київської області

до відповідача Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая, м. Вугледар Донецької області

про стягнення заборгованості у розмірі 93 547,23 грн., з яких 84 900,00 грн. сума основного боргу, 3 989,84 грн. пеня, 3% річних 1 830,22 грн. та 2 827,17 грн. інфляційні витрати,

без виклику сторін

Товариство з обмеженою відповідальністю Промкомплектмонтаж, м. Вишневе Київської області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая, м. Вугледар Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 93 547,23 грн., з яких 84 900,00 грн. сума основного боргу, 3 989,84 грн. пеня, 3% річних 1 830,22 грн. та 2 827,17 грн. інфляційні витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про закупівлю товарів №204-Т від 19.11.2019 у розмірі 84 900,00 грн., в наслідок виникли підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних витрат.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 525, 526, 610, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 162, 176, 237 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/60/21 визначено суддю Чернову О.В.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/60/21 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.01.2021 справа №905/60/21 прийнята до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, розгляд справи призначений на 08.02.2021 року. Встановлено відповідачу строк для подачі заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до 25.01.2021 та строк для подачі відзиву на позов та заперечень на відповіді позивача на відзив до 08.02.2021 року.

Суд, в порядку ч.2 та ч.8 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами і письмовими поясненнями, викладеними у заявах по суті справи, без проведення судового засідання.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст.178 та ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2019 між Державним підприємством «Шахта ім. М.С. Сургая» (далі Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промкомплектмонтаж» (далі Продавець) укладено договір про закупівлю товарів №204Т (далі Договір), за умова п.1.1. якого Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом ДК 021:2015(CPV):42716120-5 «Пральні машини», та розгорнутий асортимент (марка, модель та інші індивідуальні характеристики), якого визначаються специфікацією, яка є невід`ємною частиною цього договору, а Покупець прийняти і оплатити такий Товар.

Згідно п.3.1. ціна цього Договору становить 134 900,00 грн. з ПДВ.

Розрахунки за Товар проводяться згідно з рахунком-фактурою шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на поточний рахунок Продавця. Розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом відстрочки платежу протягом 30 календарних днів з дати відвантаження Продавцем товару на склад Покупця (п.4.1.,4.2. Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору поставка Товару здійснюється на підставі попередньої заявки Покупця. Строк поставки Товару 15 календарних днів з дати попередньої заявки Покупця (п.5.2.).

Розділом 6 Договору визначені права та обов`язки сторін.

Так, пунктом 6.1.1. Договору встановлено обов`язок Покупця своєчасно та в повному обсязі оплатити поставлений Товар.

За приписами п.7.6. Договору у разі порушення Покупцем строків оплати за прийнятий товар, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Умовами п.10.1. визначено, що цей Договір набирає чинності з дати підписання та діє до 30.06.2020, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання.

Договір підписаний між Сторонами у встановленому чинним законодавством порядку.

Додатком №1 до договору сторони визначили товар: Промислова прально-віджимна машина Fagor LN25 у кількості 1 шт. загальною вартістю 134 900,00 грн. (а.с.13).

На виконання умов спірного договору, позивачем здійснено поставку на користь відповідача Промислової прально-віджимної машини Fagor LN25 у кількості 1 шт. загальною вартістю 134 900,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №ПК-000011 від 13.03.2020, належним чином засвідчена копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.14).

Зазначена видаткова накладна підписана з боку відповідача без зауважень.

Згідно оборотно-сальдової відомості Позивача заборгованість ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» перед ТОВ «Промкомплектмонтаж» складає 84 900,00 грн. (а.с.15).

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором про закупівлю товарів №204-Т від 19.11.2019 у розмірі 84 900,00 грн., внаслідок чого нараховані пеня, 3% річних та інфляційні витрати, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Сутність позову полягає у примусовому спонуканні Відповідача до виконання грошових зобов`язань за договором №204-Т від 19.11.2019, а також застосуванні наслідків порушення зобов`язання у вигляді стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Стаття 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зі змісту ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу норм ст.628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Дослідивши умови договору про закупівлю товарів №204-Т від 19.11.2019, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки, який регулюється главою 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України, ст.265 ГК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст. 264 ГК).

Частиною 1 ст.692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, укладений між Позивачем та Відповідачем договір про закупівлю товарів №204-Т від 19.11.2019 є належною підставою для виникнення у останнього зобов`язань з оплати поставленого товару у строк, визначений його умовами, а саме п.4.2. договору.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання з поставки товару на користь відповідача виконав у повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною №ПК-000011 від 13.03.2020.

Таким чином, Відповідач не мав жодних підстав для ухилення від виконання обов`язку з оплати поставленого товару за видатковою накладною №ПК-000011 від 13.03.2020 до 13.04.2020 року.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, і Відповідачем, всупереч ст.ст. 13, 74 Господарського процесуального кодексу України належних у розумінні ч.1 ст. 76 цього Кодексу доказів іншого не надано, внаслідок неналежного виконання грошових зобов`язань з оплати товару за спірним договором утворилась та має місце заборгованість в сумі 84 900,00 грн.

Таке невиконання грошових зобов`язань кваліфікується судом як порушення згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам Відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення суми основного боргу повністю у розмірі 84 900,00 грн.

Згідно із ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі - сплата неустойки, що узгоджується із ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов`язань є належною підставою у розумінні ст.218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

При цьому, ч.4 ст.231 Господарського кодексу України передбачає можливість встановлення договором розміру штрафних санкцій у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, за змістом п.7.6. договору встановлено, що у разі порушення Покупцем строків оплати за прийнятий товар, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Враховуючи, що домовленість сторін про застосування пені за порушення строку оплати поставленого товару визначено у п.7.6. спірного договору, вимоги ст.547 Цивільного кодексу України стосовно форми правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання, видом якого у розумінні ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України є неустойка, у розглядуваному випадку дотримані.

Проте, перевіривши розрахунок пені за період з 13.04.2020 по 31.12.2020, суд дійшов висновку, що її розмір не є вірним, оскільки при розрахунку пені за вказаний період позивачем не дотримано положень ч.6 ст.232 ГК України, згідно яких нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, належним періодом нарахування пені є 13.03.2020 по 13.10.2020 року, що відповідає вимогам ч.6 ст.232 ГК України.

Отже, здійснивши перерахунок пені за вищенаведені періоди, суд дійшов висновку, що належний до стягнення розмір пені складає 2 890,31 грн., з огляду на що, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 2 890,31 грн.

За змістом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних і інфляційної індексації за весь період прострочення.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, отже, проценти річних входять до складу грошового зобов`язання.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних за період з 13.04.2020, суд дійшов висновку, що її розмір є вірним, таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних підлягають задоволенню повністю у розмірі 1 830,22 грн.

Проте, перевіривши арифметичні розрахунки позовних вимог щодо інфляційних витрат за період з квітня 2020 по листопад 2020 на суму 84 900,00 грн., суд дійшов висновку, що він є арифметично невірним, оскільки індекс інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Тобто, належним періодом нарахування інфляційних витрат, з урахування п.4.2. спірного договору щодо строку оплати до13.04.2020, є період з травня 2020 по листопад 2020 року.

Тому, здійснивши перерахунок інфляційних витрат за визначений період, суд зазначає, що їх розмір складає 2 134,24 грн., з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 2 134,24 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 9 000,00 грн., зазначених у попередньому розрахунку позивача судових витрат, суд зазначає про відсутність підстав для їх задоволення враховуючи малозначність справи, розгляд справи без виклику сторін, а також часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати у відповідності до вимог п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Промкомплектмонтаж, м. Вишневе Київської області до Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая, м. Вугледар Донецької області про стягнення заборгованості у розмірі 93 547,23 грн., з яких 84 900,00 грн. сума основного боргу, 3 989,84 грн. пеня, 3% річних 1 830,22 грн. та 2 827,17 грн. інфляційні витрати задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Шахта ім. М.С. Сургая (85670, Донецька область, м. Вугледар; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Промкомплектмонтаж (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, 27-В; ) заборгованість у розмірі 91 754,77 грн., з яких 84 900,00 грн. сума основного боргу, 2 890,31 грн. пеня, 3% річних 1 830,22 грн. та 2 134,24 грн. інфляційні витрати, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 2 061,64 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 08.02.2021 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/