ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
08.02.2021 Справа №905/170/21
Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.
розглянув без повідомлення сторін заяву про забезпечення позову
у справі №905/170/21
за позовом Lietuvos ir Ukrainos automobilistu asociacija, м.Вільнюс, Литовська республіка
до Азовської митниці Держмитслужби, м.Маріуполь Донецької області
про: витребування автомобіля з незаконного володіння відповідача.
Представник Lietuvos ir Ukrainos automobilistu asociacija звернувся до господарського суду Донецької області із заявою б/н від 04.02.2021 (вх.№2409/21 від 05.02.2021) про забезпечення позову шляхом заборони Азовській митниці Держмитслужби здійснювати будь-які заходи щодо реалізації автомобіля «Nissan X-Trail», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову (VIN) НОМЕР_2 (далі за текстом Заява).
До подання Заяви до суду поданий позов про витребування того самого автомобіля з незаконного володіння Азовської митниці Держмитслужби (на теперішній час позов залишений без руху ухвала суду від 01.02.2021).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.136 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК) України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії (п.2 ч.1 ст.137 ГПК України).
Розглянувши матеріали Заяви, господарський суд
Аналіз приписів процесуальних норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір.
Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 ГПК України, а саме: якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист/поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд оцінює доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінку такої відповідності суд здійснює, зокрема, з урахуванням співвідношення прав/інтересу, про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, тому достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27.10.2020 у справі №266/4671/20 (провадження №3/266/1967/20) ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнаний винним у порушенні митних правил на підставі ч.6 ст.481 Митного кодексу (далі МК) України [склад правопорушення перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб] з накладенням стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «Nissan X-Trail», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову (VIN) НОМЕР_2 (далі за текстом Автомобіль), який знаходиться на складі Азовської митниці Держмитслужби. В постанові зазначено, що вона може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постановою Донецького апеляційного суду від 12.01.2021 у справі №266/4671/20 апеляційна скарга повернена представнику позивача на підставі ч.5 ст.529 МК України.
Отже, постанова суду від 27.10.2020 у справі №266/4671/20 (провадження №3/266/1967/20) набрала законної сили і на теперішній час є чинною.
За приписами ч.ч.2, 9 ст.243 МК України транспортні засоби, конфісковані за рішенням суду, підлягають реалізації, а у випадках, передбачених законодавством, безоплатній передачі у володіння і користування або переробці, утилізації чи знищенню у строки, встановлені законодавством для виконання судових рішень. Реалізація таких транспортних засобів має відбуватися в порядку, встановленому законодавством, на митних аукціонах, редукціонах або за договором комісії за цінами, визначеними згідно із законодавством України про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність та Податковим кодексом України.
Заява обґрунтована тим, що на даний час є підстави вважати, що Азовська митниця Держмитслужби вчинить дії для реалізації Автомобіля через аукціон.
При цьому заявник стверджує, що Автомобіль належить йому на праві власності та ввезений на територію України фізичною особою-нерезидентом України ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на підставі довіреності, яку станом на 10.10.2018 було відкликано. Тож заявник вважає, що Автомобіль ввезений особою, яка станом на дату перетину митного кордону України не мала права ввозити Автомобіль, і такий Автомобіль підлягає передачі компанії Lietuvos ir Ukrainos automobilistu asociacija для його вивезення за межі митної території України.
Надавши оцінку доводам Заяви, врахувавши приписи ч.ч.2, 9 ст.243 МК України та ст.ст.136-140 ГПК України, суд вважає, що заявник довів існування ризиків ускладнення виконання у майбутньому рішення суду про витребування Автомобіля з незаконного володіння Азовської митниці Держмитслужби (у випадку задоволення позову).
Керуючись ст.ст.136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву б/н від 04.02.2021 представника Lietuvos ir Ukrainos automobilistu asociacija про забезпечення позову задовольнити.
2. До набрання законної сили рішенням суду у справі №905/170/21 за позовом Lietuvos ir Ukrainos automobilistu asociacija, м.Вільнюс, Литовська республіка, до Азовської митниці Держмитслужби, м.Маріуполь Донецької області, про витребування автомобіля «Nissan X-Trail», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову (VIN) НОМЕР_2 з незаконного володіння відповідача заборонити Азовській митниці Держмитслужби здійснювати будь-які заходи щодо реалізації автомобіля «Nissan X-Trail», р.н. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузову (VIN) НОМЕР_2 , який знаходиться на складі Азовської митниці Держмитслужби.
Після відновлення фінансування поштових витрат суду направити ухвалу названим особам засобами поштового зв`язку.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (08.02.2021) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів підп.17.5 п.17 ч.1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання (ч.8 ст.140 ГПК України).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом і може бути пред`явлена до виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», у строк до 09.02.2024 включно.

Суддя О.М. Шилова

(Олена Миколаївна Шилова)

надр. 3прим.: 1 у справу,

1 представнику заявника,

1 Азовській митниці Держмитслужби