ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.01.2021 м. Ужгород Справа № 907/445/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

розглянувши позовну заяву приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго, с. Оноківці Ужгородського району до Ужгородської районної ради, м. Ужгород за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне некомерційне підприємство Ужгородська районна клінічна лікарня Ужгородської районної ради Закарпатської області про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності, припинення права власності

За участю представників:

від позивача - Янковська Діана Василівна, адвокат, ордер серії АО № 1012459 від 20 липня 2020 року, Чекан Вікторія Василівна, адвокат, ордер серії АО № 1014818 від 09 вересня 2020 року

від відповідача - не з`явився

від 3-ї особи відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Закарпатської області із позовом до відповідача про витребування на користь Приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго з незаконного володіння Ужгородської районної ради будівлю будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д, що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е, який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71; визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності індексний номер:25929411 від 06.11.2015 р. в частині державної реєстрації права власності Ужгородської районної ради на будівлю будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д, що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е , який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна:01); скасування запису про право власності Ужгородської районної ради на будівлю будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д, що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е, який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна:01), номер запису про право власності: 11938782; припинення права власності Ужгородської районної ради на будівлю будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д, що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна будівлі А,А1,А2,АЗ,А4,Б,В,Г,Д,Е, який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна:4035052.21101), номер запису про право власності: 11938782.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 16.07.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк у десять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків.

28.07.2020 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 11.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 907/445/20 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне некомерційне підприємство Ужгородська районна клінічна лікарня Ужгородської районної ради Закарпатської області, підготовче засідання у справі призначено на 09.09.2020.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.09.2020 було задоволено клопотання приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго, с. Оноківці Ужгородського району у справі № 907/445/20 про витребування доказів та відкладено підготовче засідання на 06.10.2020.

23.09.2020 на виконання ухвали господарського суду Закарпатської області від 09.09.2020 про витребування доказів, від виконавчого комітету Ужгородської міської ради до суду надійшла копія реєстраційної справи №01.

24.09.2020 від 3-ї особи відповідача до суду подано пояснення по суті справи.

Представник позивача в судовому засідання 06.10.2020 року позовні вимоги підтримав та у зв`язку з надходженням витребуваних доказів, для надання можливості ознайомитись з ними просив суд відкласти підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06.10.2020 відкладено підготовче засідання на 27 жовтня 2020 року.

Ухвалою суду від 27.10.2020 відкладено підготовче засідання на 17.11.2020.

Відповідач на дату засідання надіслав суду відзив на позов та клопотання про поновлення процесуального строку для його подання.

Ухвалою суду від 17.11.2020 було задоволено клопотання Ужгородської районної ради, м. Ужгород про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позов, поновлено процесуальний строк для подання відзиву на позов та відкладено підготовче засідання на 09.12.2020 року.

Ухвалою суду від 09.12.2020 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 27.01.2021.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях по суті спору посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами.

Вказує на те, що у нього на підставі Наказу Міністерства енергетики та електрифікації України «Про створення державної акціонерної енергопостачальної компанії Закарпаттяобленерго» №123 від 14.07.1995 перебуває у власності будівля ЗТП №184, що знаходиться за адресою: м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 «в».

За твердженням позивача, така обставина підтверджується Переліком майна, переданого до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» (правонаступник ПАТ «Закарпаттяобленерго»), виданого Фондом державного майна України 09.06.2016 р.

Разом з тим, 10.06.2020 р. державним реєстратором Муруговою Анастасією Сергіївною було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) №52584343 та внесено запис про реєстрацію права власності Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» на будівлю ЗТП №184, загальною площею: 43,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 «в». Водночас, в ході надання правової допомоги ПрАТ «Закарпатгяобленерго», представником позивача було встановлено, що належна позивачу будівля ЗТП №184 зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під найменуванням: «будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д» перебуває у складі об`єкту нерухомого майна: «будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 належному на праві власності Ужгородської районної ради.

Позивач звертає увагу на те, що згідно відомостей з Реєстру суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері енергетики та комунальних послуг, діяльність яких регулюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі також НКРЕКП), станом на 12.06.2020 р. розміщеного на веб-сайті НКРЕКП (http://www.nerc.gov.ua/?id=30920), а також відповідно до Постанови НКРЕКП «Про видачу ПРАТ «ЗАКАРПАТТЯОБЛЕНЕРГО» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом» №1534 від 27.11.2018, ПрАТ «Закарпаттяобленерго» (позивач) провадить господарську діяльність з розподілу електричної енергії на ринку електричної енергії.

Згідно довідки Ужгородського МРЕМ ПрАТ «Закарпаттяобленерго» №749/535-18 від 22.06.2020 р., «. . .з закритої трансформаторної підстанції (ЗТП) №184, яка розташована за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 «в», приєднано 12 юридичних споживачів електричної енергії.

Позивач стверджує, що враховуючи ту обставину, що він є оператором системи розподілу, а будівля ЗТП №184 забезпечує електропостачання значної кількості об`єктів, що знаходяться в м. Ужгород, існує ризик, що у разі неможливості здійснення позивачем права власності на будівлю ЗТП №184, можуть виникнути труднощі в якісному забезпеченні надання послуг з розподілу електричної енергії позивачем, що в підсумку може призвести до соціальної напруги в суспільстві та численних скарг до позивача.

Отже, на думку позивача, правовідносини, пов`язані з вибуттям спірного майна будівлі ЗТП №184 із приватної власності ПрАТ «Закарпатгяобленерго», становлять інтерес не тільки для позивача, як власника належної йому будівлі ЗТП №184, а й мають суспільний публічний інтерес, водночас незаконність набуття Ужгородською районною радою права власності на «будівлю, трансформаторна підстанція, літ.Д» у складі об`єкту нерухомого майна «будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е», такому суспільному інтересу не відповідає.

Враховуючи наведене та беручи до уваги обставину, що будівля ЗТП №184 (під найменуванням «будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д» в складі об`єкту нерухомого майна «будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е» Ужгородської районної ради) вибула з володіння позивача всупереч його волі, позивач вважає за необхідне витребувати дане майно з чужого незаконного володіння відповідача.

Відповідач - Ужгородська районна рада, м. Ужгород у поданому відзиві проти позову заперечує. Просить суд у задоволенні позову відмовити із підстав, наведених у ньому.

Звертає увагу на те, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 47134139 від 06.11.2015 року) об`єкт нерухомого майна; будівля, трансформаторна підстанція є складовою частиною об`єкту нерухомого майна розміщеного за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, вулиця Минайська, будинок 71, що є предметом позовних вимог. На виконання рішень від 09.09.2016 року №149, від 08.11.2019 року № 566-567 за Комунальним некомерційним підприємством «Ужгородська районна клінічна лікарня Ужгородської районної ради Закарпатської області» на праві оперативного управління закріплено відповідні активи (нерухоме, рухоме та інше окремо визначене майно) та пасиви Комунального закладу «Ужгородська районна лікарня», в тому числі і предмет позову.

За доводами відповідача цілісний майновий комплекс в тому числі і предмет позовних вимог, що використовує Комунальне некомерційне підприємство «Ужгородська районна клінічна лікарня Ужгородської районної ради Закарпатської області», нерозривно пов`язаний з наданням медичних послуг, забезпечення життєдіяльності закладу охорони здоров`я в цілому, а тому будь-які дії, щодо виокремлення частини майна приведе до ускладнення надання медичних послуг та створить незручності для невизначеного кола пацієнтів та супроводжуючих осіб.

Підсумовуючи, на думку відповідача складова частина об`єкту нерухомого майна: будівля, трансформаторна підстанція не може бути власністю позивача, а повинна залишатися у власності територіальної громади сіл, селища Ужгородського району Закарпатської області та в оперативному управлінні Комунального некомерційного підприємства «Ужгородська районна клінічна лікарня Ужгородської районної ради Закарпатської області». Позивач жодним чином не довів, що він має відношення чи правонаступництво на предмет позову.

У поданій Позивачем відповіді на відзив, Позивач заперечуючи доводи Відповідача, зокрема вказує на те, що відповідно до п.8 Переліку цілісних майнових комплексів державних закладів охорони здоров`я, що передаються у власність територіальних громад, який є додатком до Розпорядження Кабінету Міністрів України №887-р від 26.08.2015 р. Державний заклад "Відділкова клінічна лікарня станції Ужгород ДТГО "Львівська залізниця" (правонаступником якого є третя особа) було вирішено передати у спільну власність територіальних громад Ужгородського району Закарпатської області. Проте, будь-яких відомостей щодо того, які саме об`єкти нерухомого майна увійшли до складу цілісного майнового комплексу Державного закладу «Відділкова клінічна лікарня станції Ужгород ДТГО "Львівська залізниця" вказане Розпорядження Кабінету Міністрів України №887-р від 26.08.2015 р., як і Перелік цілісних майнових комплексів (який є додатком до вказаного розпорядження не містять. Тобто, відповідач не надав жодних доказів, які б свідчили, що вказаним розпорядженням об`єкт нерухомого майна «будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д» (ЗТП № 184) був визначений, як об`єкт, що передається у спільну власність територіальних громад Ужгородського району Закарпатської області.

Отже, Розпорядження КМУ №887-р від 26.08.2015 р. та Перелік цілісних майнових комплексів (який є додатком до вказаного розпорядження), жодним чином не вказують на правомірність набуття відповідачем будівлі «будівля трансформаторна підстанція, літ.Д» (ЗТП №184) на праві власності.

Водночас, зауважує, що у переліку майна, переданого до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» згідно з Наказом Міністерства енергетики та електрифікації України «Про створення державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпатгяобленерго» №123 від 14.07.1995 р. виданого Фондом державного майна України 09.06.2016 р., під №8985 чітко вказано об`єкт нерухомого майна - «будівля ТП-184» та її місцезнаходження.

Разом з тим, твердження відповідача про не доведення позивачем відношення до предмету позову вважає, таким, що не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач вважає, що ним у позовній заяві в рамках даної господарської справи №907/445/20 аргументовано доведено правомірність набуття ним права власності на будівлю ЗТП №184. Водночас, відповідач ні у відзиві, ні будь-яким іншим шляхом не надав жодного доказу на спростування правомірності підстав набуття позивачем права власності на будівлю ЗТП №184 на підставі Наказу №123 від 14.07.1995 р.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне некомерційне підприємство Ужгородська районна клінічна лікарня Ужгородської районної ради Закарпатської області в письмових поясненнях по суті спору проти задоволення позову заперечує в повному обсязі та зокрема зазначає, що медична установа не є власником майна за адресою: м.Ужгород, вул. Минайська, 71, а використовує дане майно, як балансоутримувач. Цілісний майновий комплекс в тому числі і предмет позовних вимог, що використовує медична установа, нерозривно пов`язаний з наданням медичних послуг, забезпечення життєдіяльності закладу в цілому, а тому будь -які дії, щодо виокремлення частини майна приведе до ускладнення надання медичних послуг та створить незручності для невизначеного кола пацієнтів та супроводжуючих осіб. Так, зокрема, може бути не безпечним для життя, здоров`я ситуація при одночасному проведенні ремонтних робіт на об`єкті, без погодженням з адміністрацією лікарні та проведення операційних втручань.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 27.01.2021 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховної Ради України «Про державну програму приватизації майна державних підприємств» від 07 липня 1992 р. затверджено державну програму приватизації майна державних підприємств якою одним з етапів приватизації підприємств-монополістів визначено їх корпоратизацію - перетворення у відкриті акціонерні товариства, сто відсотків акцій яких належить державі.

Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про корпоратизацію підприємств» від 15.06.1993 р., засновниками відкритих акціонерних товариств, що створюються відповідно до цього Указу на базі загальнодержавної власності, з боку держави є органи, уповноважені управляти цим майном: центральні органи державної виконавчої влади, інші підвідомчі Кабінету Міністрів України органи та обласні державні адміністрації.

Згідно з Наказом «Про створення Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» №123 від 14.07.1995 р., Міністерство енергетики та електрифікації України передало у статутний фонд ДАЕК «Закарпаттяобленерго», зокрема об`єкт нерухомого майна: «Будівля ТП-184, місцезнаходження: м.Ужгород, вул. Можайського».

Відповідно до п.4 Порядку підтвердження державними органами приватизації факту передачі державного майна до статутного капіталу господарських товариств, утворених у процесі приватизації (корпоратизації) затвердженого наказом Фонду державного майна України №17 від 12.01.2017 , документом, що підтверджує факт передачі державного майна до статутного капіталу господарського товариства засновником, є складений та підписаний керівником державного органу приватизації (або його заступником) перелік нерухомого майна, переданого у процесі приватизації (корпоратизації) до статутного капіталу господарського товариства (далі - Перелік нерухомого майна), згідно з додатком 4 до цього Порядку.

У Переліку майна, переданого до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» (правонаступник ПАТ «Закарпаттяобленерго»), виданого Фондом державного майна України 09.06.2016 (далі Перелік ФДМУ від 09.06.2016 ) за №8968 вказано об`єкт нерухомого майна «Будівля ТП-184, місцезнаходження: вул. Можайського, інвентарний номер об`єкта: 194».

Відтак, позивачем у підтвердження перебування у нього на праві власності будівлі ЗТП №184 надав Наказ Міністерства енергетики та електрифікації України від 14 липня 1995 року №123 «Про створення державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго», до якого, зокрема, приєднано Перелік майна, переданого до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» виданого Фондом державного майна України 09.06.2016.

10.06.2020 р. державним реєстратором Муруговою Анастасією Сергіївною було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності (з відкриттям розділу) №52584343та внесено запис про реєстрацію права власності Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» на будівлю ЗТП №184, загальною площею: 43,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 «в».

Згідно довідки Ужгородського МРЕМ ПрАТ «Закарпаттяобленерго» №749/535-18 від 22.06.2020 до трансформаторної підстанції (ЗТП) №184, що є предметом позову, приєднано 12 юридичних споживачів електричної енергії.

Згідно з витягу №47134139 від 06.11.2015 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ЗТП №184 зареєстрована на підставі свідоцтва про право власності серія та номер 14147631, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під найменуванням: «будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д» у складі об`єкту нерухомого майна: «будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е» (номер запису про право власності:11938782, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:25929411 від 06.11.2015 р.), що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 та перебуває у власності Ужгородської районної ради.

Згідно інформаційної довідки №207411464 від 23.04.2020 р. та інформаційної довідки №213553924 від 23.06.2020р., об`єкт нерухомого майна «будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 закріплений на праві оперативного управління за КНП «Ужгородська районна клінічна лікарня» (номер запису про інше речове право:23518217, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38291412 від 13.11.2017 р.) на підставі рішення Ужгородської районної ради №567 від 08.11.2019 р., рішення Ужгородської районної ради про затвердження передавального акту №149 від 09.09.2016 р., рішення Ужгородської районної ради №566 від 08.11.2019 р.

Як стверджує позивач та не заперечується відповідачем будівля ЗТП №184, що є предметом позову, право власності на яку зареєстроване за позивачем, наразі зареєстрована також під найменуванням «будівля, трансформаторна підстанція літ.Д» у складі об`єкту нерухомого майна «будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е».

Вказані обставини зумовили звернення позивача з позовною заявою до суду за захистом його права власності в судовому порядку з вимогами на підставі ст.ст. 387, 388 ЦК України про витребування зазначеного об`єкту нерухомого майна з чужого незаконного володіння відповідача, скасування рішення про державну реєстрацію та запису про право власності відповідача на дану будівлю та припинення права власності відповідача на будівлю електричної підстанції.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.

За змістом ст. ст.316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судовий захист права власності та майнових інтересів власників - осіб, названих у статті 1 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного позивачем способу захисту змісту порушеного права. За приписами чинного законодавства, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на час звернення до господарського суду; визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені чинним законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року по справі №488/5027/14-ц, відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі N 6-140цс14, захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, що було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Стаття 387 ЦК України, передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (близький за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі N 6-140цс14).

Згідно постанови Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі № 923/476/17, власник майна має право звернутися до суду з вимогою про захист права власності шляхом витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, згідно з статтею 387 Цивільного кодексу України (віндикаційний позов).

Предметом віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Предметом доказування у справах за такими позовами становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як - то факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володіння відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. Власник вправі витребувати своє майно від особи, в якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні. Тобто, в першу чергу, на підтвердження наявності у позивача суб`єктивного матеріального права на витребування майна з чужого незаконного володіння, він повинен надати суду відповідні належні докази, що підтверджують його право на вказане майно.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 01.10.2020 року у справі №916/1691/19, під незаконним володінням розуміється фактичне володіння річчю, якщо воно не має правової підстави (володіння вкраденою річчю) або правова підстава якого відпала (минув термін дії договору найму), або правова підстава якого недійсна (володіння, установлене в результаті недійсного правочину).

У постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі № 910/13536/19 визначено, що для застосування передбаченого ст. 387 ЦК України правового механізму відновлення порушеного права власності необхідним є встановлення наступних обставин у їх сукупності: існування в натурі індивідуально визначеного майна з ідентифікуючими ознаками на момент подачі позову та прийняття судом рішення про його витребування; наявність підтвердженого права власності або права законного володіння у позивача на відповідне майно; відсутність у власника чи титульного володільця можливості здійснювати фактичне володіння цим майном через те, що відповідач на момент подачі позову та прийняття рішення у справі фактично тримає його у себе; відсутність договірних відносин між позивачем і відповідачем, оскільки в протилежному випадку застосовуються зобов`язально-правові способи захисту права власності.

Аналогічні правові висновки викладені Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постановах від 13.02.2018 у справі № 924/1180/6, від 05.06.2018 у справі № 907/631/17, від 23.10.2019 у справі № 910/17416/18.

Позивачем заявлено позовну вимогу про витребування майна на підставі ст. ст.387,388 ЦК України.

Як вже було зазначено вище, згідно статті 387 ЦК України, передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з Наказом «Про створення Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» №123 від 14.07.1995 р., Міністерство енергетики та електрифікації України передало у статутний фонд ДАЕК «Закарпаттяобленерго», зокрема об`єкт нерухомого майна: «Будівля ТП-184, місцезнаходження: м.Ужгород, вул. Можайського».

Відповідно до п.4 Порядку підтвердження державними органами приватизації факту передачі державного майна до статутного капіталу господарських товариств, утворених у процесі приватизації (корпоратизації) затвердженого наказом Фонду державного майна України №17 від 12.01.2017 , документом, що підтверджує факт передачі державного майна до статутного капіталу господарського товариства засновником, є складений та підписаний керівником державного органу приватизації (або його заступником) перелік нерухомого майна, переданого у процесі приватизації (корпоратизації) до статутного капіталу господарського товариства (далі - Перелік нерухомого майна), згідно з додатком 4 до цього Порядку.

У Переліку майна, переданого до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» (правонаступник ПАТ «Закарпаттяобленерго»), виданого Фондом державного майна України 09.06.2016 (далі Перелік ФДМУ від 09.06.2016 ) за №8968 вказано об`єкт нерухомого майна «Будівля ТП-184, місцезнаходження: вул. Можайського, інвентарний номер об`екта: 194».

Отже, будівля ЗТП №184 перебуває у власності позивача на підставі Наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 14 липня 1995 року №123 «Про створення державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго», що підтверджується, зокрема, Переліком майна, переданого до статутного фонду Державної акціонерної енергопостачальної компанії «Закарпаттяобленерго» виданого Фондом державного майна України 09.06.2016.

Водночас, позивачем подано відомості про реєстрацію права власності на спірне майно за позивачем тільки 10.06.2020, однак, не надано суду відомостей про вибуття спірного майно з його власності поза його волею у незаконний спосіб на користь відповідача, в що у свою чергу, спростовує позицію позивача стосовно пред`явлення до відповідача негаторного позову. У свою чергу, первинна реєстрація права власності на спірний об`єкт нерухомості проведена відповідачем у 2002 році, що підтверджується матеріалами справи.

Констатуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне відзначити, що положення статті 388 Цивільного кодексу України застосовуються як підстава позову про витребування майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом і було відчужене третій особі за умови, що між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Підсумовуючи викладені вище обставини суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про витребування майна задоволенню не підлягають, оскільки позивач є власником спірного майна, яке, в свою чергу, не вибуло з володіння останнього без його волі іншим шляхом, а право позивача в даному випадку жодним чином не порушене, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин приписів статей 387, 388 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що згідно з витягу №47134139 від 06.11.2015 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, належна позивачу будівля ЗТП №184 зареєстрована на підставі свідоцтва про право власності серія та номер 14147631, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під найменуванням: «будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д» у складі об`єкту нерухомого майна: «будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е» (номер запису про право власності:11938782, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:25929411 від 06.11.2015 р.), що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 та перебуває у власності Ужгородської районної ради.

Згідно інформаційної довідки №207411464 від 23.04.2020 р. та інформаційної довідки №213553924 від 23.06.2020 р., об`єкт нерухомого майна «будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 закріплений на праві оперативного управління за КНП «Ужгородська районна клінічна лікарня» (номер запису про інше речове право:23518217, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38291412 від 13.11.2017 р.) на підставі рішення Ужгородської районної ради №567 від 08.11.2019 р., рішення Ужгородської районної ради про затвердження передавального акту №149 від 09.09.2016 р., рішення Ужгородської районної ради №566 від 08.11.2019 р.

Враховуючи вище наведені висновки суду, а також правомірність набуття позивачем права власності на спірне майно, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності індексний номер: 25929411 від 06.11.2015 р. в частині державної реєстрації права власності Ужгородської районної ради на будівлю «будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна «будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е», а також запису про таке право власності відповідача - є правомірними та таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до абз.3 ч.3 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Враховуючи, що рішення про державну реєстрацію права власності відповідача на будівлю «будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д» підлягає скасуванню на підставі судового рішення, суд приходить до висновку про необхідність припинення такого права власності в порядку норм ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Разом з тим, згідно довідки Ужгородського МРЕМ ПрАТ «Закарпаттяобленерго» №749/535-18 від 22.06.2020 до трансформаторної підстанції (ЗТП) №184, що є предметом позову, приєднано 12 юридичних споживачів електричної енергії. Вказане спростовує твердження відповідача про те, що спірний об`єкт нерозривно пов`язаний з наданням медичних послуг, забезпечення життєдіяльності закладу охорони здоров`я в цілому, а тому будь-які дії, щодо виокремлення частини майна приведе до ускладнення надання медичних послуг.

Крім того, зважаючи на викладений аналіз, судом критично оцінюються і не можуть бути прийняті доводи відповідача, викладені у відзиві на позов про те, що позивачем жодним чином не доведено, що він має відношення до предмету позову.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства Закарпаттяобленерго, с. Оноківці Ужгородського району до Ужгородської районної ради, м. Ужгород за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне некомерційне підприємство Ужгородська районна клінічна лікарня Ужгородської районної ради Закарпатської області про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності, припинення права власності підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 2102,00 грн. витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності індексний номер:25929411 від 06.11.2015 р. в частині державної реєстрації права власності Ужгородської районної ради (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Загорська, буд.10, ) на будівлю «будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна «будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е», який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна:01)

3.Скасувати запис про право власності Ужгородської районної ради (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Загорська, буд.10, ) на будівлю «будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна «будівлі А,А1,А2,А3,А4,Б,В,Г,Д,Е», який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна:01), номер запису про право власності: 11938782.

4. Припинити право власності Ужгородської районної ради (88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Загорська, буд.10, ) на будівлю «будівля, трансформаторна підстанція, літ.Д», що перебуває у складі об`єкту нерухомого майна «будівлі А,А1,А2,АЗ,А4,Б,В,Г,Д,Е», який знаходиться за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Минайська, буд.71 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна:4035052.21101), номер запису про право власності: 11938782.

5.Стягнути з Ужгородської районної ради (код в , 88000, Закарпатська обл., м. Ужгород, вул.Загорська, буд. 10) на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» (, 89412, Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57), суму 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

6.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 16.02.2021.

Суддя О.Ф. Ремецькі