номер провадження справи 17/193/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2021 Справа № 908/3209/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦМОНТАЖПРОЕКТБУД, 50006, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Цимлянська, буд. 3В

адреса для листування: 50005, м. Кривий Ріг, вул. Каховська, б. 33

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ, 69001, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 17

про стягнення 43 767,92 грн.

без повідомлення (без виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦМОНТАЖПРОЕКТБУД (далі ТОВ СПЕЦМОНТАЖПРОЕКТБУД) про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ (далі ТОВ ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ) 43 767,92 грн. заборгованості за договором на надання послуг механізмами і автотранспортом від 27.02.20 № 5/2-20.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором на надання послуг механізмами і автотранспортом від 27.02.20 № 5/2-20 в частині здійснення своєчасного розрахунку за надані позивачем послуги вантажопідйомного крану (згідно акту здачі прийняття робіт від 30.04.20 № 32 та коригувального акту до нього). У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем заявлено до стягнення з відповідача: 40 800 грн. основного боргу, 518,36 грн. 3 % річних, 367,20 грн. інфляційних збитків та 2082,36 грн. пені.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.12.20 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 21.12.20 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3209/20 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.

Частиною 5 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, …, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Як свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, представником відповідача копію ухвали від 21.12.20 про відкриття провадження у справі № 908/3209/20 отримано 29.12.20.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.2 ст. 252 ГПК України).

Згідно із ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд господарським судом Запорізької області справи № 908/3209/20 у порядку спрощеного позовного проведення без виклику учасників справи, а також враховуючи, що відповідачем не надано до суду у строк визначений ухвалою від 21.12.20 по цій справі відзиву на позовну заяву та/або заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для вирішення спору у справі за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, суд

ВСТАНОВИВ:

27.02.20 між ТОВ ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ (Замовник) та ТОВ СПЕЦМОНТАЖПРОЕКТБУД (Виконавець) укладено договір про надання послуг механізмами і автотранспортом № 5/2-20 (далі договір).

Предметом договору (п. 1.1 розділ 1 договору) є надання послуг вантажопідйомними кранами. Подання кранів здійснюється з бази Підрядника на площадку Замовника згідно заявки.

Пунктом 2.1. розділу 2 договору визначено, що вартість послуг за даною угодою з урахуванням ПДВ, уточнюється виходячи з фактичних виконаних послуг і визначається на підставі погодженої ціни із замовником, яка є невід`ємною частиною договору (Додаток № 1).

Пунктом 4.2. договору закріплено, що замовник підписує рапорти роботи крану в двох екземплярах щодня, згідно з якими пред`являються рахунки.

Згідно з п.6.2. договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому разі до виконання сторонами своїх зобов`язань.

У Додатку № 1 від 27.02.20 до договору сторони погодили, що вартість послуги вантажопідйомного крану СКТ 63/100 складає 2000,00 грн. за 1 годину без ПДВ (п.1 Додатку №1). Мінімальний термін замовлення крану 8 годин в зміну (п.3 Додатку № 1).

Вбачається, що на виконання умов договору від 27.02.20 № 5/2-20 позивачем у квітні 2020 р. були надані відповідачу послуги вантажопідйомного крану СКГ 63/100 на загальну суму 57 600,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами (належним чином засвідченими копіями), а саме: змінним рапортом роботи вантажопідйомного крану СКТ 63/100 за 03.04.20, за 12.04.20 та за 13.04.20; актом здачі-прийняття робіт (послуг) від 30.04.20 № 32 та коригувальним актом здачі-прийняття виконаних робіт (послуг) від 01.06.20 № 32 до договору від 27.02.20 № 5/2-20, які підписані уповноваженими представниками позивача та відповідача, а також засвідчені печатками товариств з обох сторін.

З огляду на коригування між сторонами кількості та вартості послуг наданих по договору від 27.02.20 № 5/2-20 позивачем виставлено на оплату відповідачу рахунок від 01.06.20 № 9 на загальну суму 57 600,00 грн. з ПДВ.

З підстав несвоєчасної та неповної оплати відповідачем наданих позивачем послуг по договору від 27.02.20 № 5/2-20 (по акту здачі-прийняття виконаних робіт №32 від 30.04.20 з урахуванням акту коригування до нього), ТОВ СПЕЦМОНТАЖПРОЕКТБУД на адресу відповідача було надіслано претензію від 13.08.20 вих. № 40.

Як свідчать наявні у матеріалах справи виписки по рахунку ТОВ СПЕЦМОНТАЖПРОЕКТБУД за період з 17.06.20 по 23.10.20, відповідач перерахував позивачу кошти у загальній сумі 16 800,00 грн. за послуги вантажопідйомного крану СКГ 63/100 надані згідно рахунку № 9 від 01.06.20.

Посилаючись не належне виконання відповідачем умов договору від 27.02.20 № 5/2-20 щодо оплати наданих позивачем у квітні 2020 р. послуг вантажопідйомного крану СКГ 63/100 позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ТОВ ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ 40 800 грн. основного боргу, 518,36 грн. 3 % річних, 367,20 грн. інфляційних збитків та 2082,36 грн. пені.

Стягнення з відповідач на користь позивача вказаних вище сум основного боргу, 3 % річних та інфляційних збитків є предметом спору у справі № 908/3209/20.

Вирішуючи спір по цій справі по суті спору суд виходив з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис закріплено частинами 1, 7 ст. 193 ГК України.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори, які в силу ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Спірні правовідносини сторін врегульовано договором від 27.02.20 № 5/2-20, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Доказів розірвання вказаного договору чи визнання його недійсним суду не надано та учасниками справи не повідомлено.

Положенням ч. 1 ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України закріплено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 4.1. договору, оплата вартості виконаних робіт і послуг робиться згідно з виставленими рахунками, з обов`язковою передоплатою. Сторони можуть погодити інший порядок оплати на умовах відстрочення платежу. Проте не залежно від порядку оплати вартості робіт і послуг повинна бути сплачена не пізніше 10 робочих днів з моменту їх надання.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із ч. 1 ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як встановлено судом вище, і вказане не заперечувалось ТОВ ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ, позивачем у квітні 2020 р. відповідачу надані послуги (з роботи вантажопідйомного крану СКТ 63/100) за договором від 27.02.20 № 5/2-20 на загальну суму 57 600,00 грн. з ПДВ, що підтверджується затвердженими підписами сторін актом здачі-прийняття робіт (послуг) № 32 від 30.04.20 та коригувальним актом здачі-прийняття робіт (послуг) від 01.06.20 № 32.

З огляду на викладене, та з урахуванням положень, п. 4.1. договору від 27.02.20 № 5/2-20, відповідач мав сплати позивачу 57 600,00 грн. боргу за надані послуги з роботи вантажопідйомного крану СКТ 63/100 надані у квітні 2020 р. по 14.05.20 включно, тобто не пізніше 10 робочих днів з моменту їх надання.

Згідно з ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали цієї справи, і вказане не спростовано відповідачем, ТОВ ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ свого обов`язку щодо своєчасної оплати наданих ТОВ СПЕЦМОНТАЖПРОЕКТБУД у квітні 2020 року послуг за договором від 27.02.20 № 5/2-20 (за актом здачі-прийняття робіт (послуг) № 32 від 30.04.20 та коригувальним актом здачі-прийняття робіт (послуг) від 01.06.20 № 32) не виконав, послуги сплатив частково у сумі 16 800 грн., внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість за наді послуги по договору у сумі 40 800,00 грн.

Враховуючи, що матеріали справи підтверджується порушення ТОВ ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ умов договору про надання послуг механізмами і автотранспортом від 27.02.20 № 5/2-20 в частині здійснення розрахунків з ТОВ СПЕЦМОНТАЖПРОЕКТБУД за надані у квітні 2020 р. послуги у сумі 40 800 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 40 800 грн. основного боргу.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 518,36 грн. 3 % річних (за період з 10.06.20 по 11.11.20), 367,20 грн. інфляційних збитків (за період з червня по жовтень 2020 р.) та 2082,36 грн. пені (за період з 10.06.20 по 11.11.20). Детальні розрахунки 3 % річних, інфляційних та пені додані до позовної заяви).

З урахуванням приписів ст. 549, ч.2 ст. 625 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши за допомогою ІПС Законодавство розрахунок 3 % річних та інфляційних збитків, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та правомірність, у зв`язку із чим судом задовольняється вимога позивача до відповідача про стягнення 518,36 грн. 3 % річних за період з 10.06.20 по 11.11.20 та 367,20 грн. інфляційних збитків за період з червня по жовтень 2020 р.

У зв`язку із чим, судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача 518,36 грн. 3 % річних та 367,20 грн. інфляційних збитків.

Відповідно до п. 4.3. договору, Замовник за несвоєчасну оплату виконаних послуг сплачує пеню 0,05% від суми не сплачених впродовж 5 календарних днів, що слідують за звітного періоду послуг, але не більше двох облікових ставок Національного банку України, що діяли в період, за який обчислюється пеня.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ч. 1 та ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка (грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання), що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

За приписом ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За порушення грошових зобов`язань щодо пені застосовується припис ч. 6 ст. 232 ГК України, яким передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати 6 місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Судом встановлено, що позивачем нараховано відповідачу пеню з дотримання положень п. 4.3. договору та приписів ч. 6 ст. 232 ГК України, ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», ч. 2 ст. 343 ГК України.

З урахуванням викладеного, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 10.06.20 по 11.11.20, суд дійшов висновку, що він є правомірним та обґрунтованим, а тому, як наслідок, судом задовольняється вимога позивача про стягнення з відповідача 2 082,36 грн. пені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 2102 грн. покладається на відповідача.

Інші судові витрати позивачем не заявлені, у зв`язку із чим такий розподіл судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 11-15, 24, 73-80, 86, 91, 129, 236-238, ч. 4 ст. 240, ст.ст.247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ПРОМЕНЕРГОСПЕЦМОНТАЖ (69001, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, буд. 17, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю СПЕЦМОНТАЖПРОЕКТБУД (50006, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Цимлянська, буд. 3В, ) 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп. основного боргу, 518 (пятьсот вісімнадцять) грн. 36 коп. 3 % річних, 367 (триста шістдесят сім) грн. 20 коп. інфляційних збитків та 2082,36 грн. пені та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ та п. 4 розділу X ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯГПК України.

На підставі ч. 4 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення.

Повний текст рішення складено 10.02.21.

Суддя В.Л. Корсун