РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.02.2021Справа № 910/19270/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців 40, )

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант" (01103, м.Київ, бульвар Дружби народів, буд. 28-В, )

про відшкодування шкоди 112 933,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЗУ Україна "звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант" про стягнення 112 933,00 грн. відшкодування у зв`язку з ДТП, яка сталась 28.11.2019 з вини страхувальника відповідача за полісом № 169599795.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.12.2020 відкрив провадження у справі №910/19270/20, вирішив здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, визначив сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив; витребував у Моторного (транспортного) страхового бюро України письмову інформацію щодо умов Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ "Страхова компанія "Глобал Гарант" № 169599795 станом на 28.11.2019.

Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвалу суду від 10.12.2020 позивач отримав - 15.12.2020, відповідач - 16.12.2020.

28.12.2020 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла витребувана інформація.

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв та клопотань до суду не надходило.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності клопотань учасників справи про продовження процесуальних строків, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

07.06.2019 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ №140998, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом "Mercedes GLE 250", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі строком дії договору з 17.06.2019 по 16.06.2020.

28.11.2019 у м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля "Mercedes GLE 250", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_1 та автомобіля "Mercedes-benz Е 220 CDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керувала ОСОБА_2 , у зв`язку з чим обидва автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м.Києва від 17.03.2020 у справі №760/33060/19, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм автомобіля "Mercedes-benz Е 220 CDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху України, її визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Актом огляду транспортного засобу від 30.11.2019 визначено перелік та опис пошкодження в ДТП 28.11.2019 автомобіля "Mercedes GLE 250", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ремонтної калькуляції № РР-0000690 від 02.12.2019, визначено вартість ремонтних робіт та деталей, необхідних для відновлення пошкодженого в ДТП автомобіля у розмірі 118433,00 грн.

Згідно рахунку ФОП Павлюк О.П. № РР-0001025 від 02.12.2019, Наряду-замовлення від 02.01.2020, Акту надання послуг № 3 від 10.01.2020, вартість робіт та деталей з відновлення автомобіля "Mercedes GLE 250", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 118 433,00 грн.

05.12.2019 позивач на підставі страхового акту від 03.12.2019, розрахунку страхового відшкодування до нього (з урахуванням 5500,00 грн франшизи по договору), здійснив перерахування страхового відшкодування за заявою страхувальника від 28.11.2019, у розмірі 112933,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №38196 від 05.12.2019, копія якого долучена до справи.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 28.11.2019 цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом "Mercedes-benz Е 220 CDI", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПрАТ «СК «Глобал Гарант» на підставі полісу № 169599795 з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн та франшизою у розмірі 2000,00 грн.

20.01.2020 позивач надіслав на адресу ПрАТ «СК «Глобал Гарант» заяву за вих.. № 222236/ІНС від 17.01.2020 про виплату страхового відшкодування по ДТП 28.11.2019 за полісом № 169599795 у сумі 112933,42 грн. Вказана заява залишена без відповіді та задоволення.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав, що оскільки вимоги про стягнення відшкодування по ДТП 28.11.2019 за полісом № 169599795 відповідачем у добровільному порядку, у т.ч. у визначені законом строки, задоволені не були, просить стягнути з відповідача 112933,00 грн відшкодування.

Відповідно до ч. 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з ч. 1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ №140998 від 07.06.2020, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Суд відзначає, що в силу приписів ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин підлягають застосуванню Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в редакції, чинній на момент страхового випадку (ДТП), тобто, станом на 28.11.2019.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу, визначаючи розмір страхового відшкодування, яке відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, зобов`язаний виплатити потерпілому, слід враховувати фактичні витрати, розмір яких підтверджується відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків.

На підтвердження розміру витрат позивачем було надано суду страховий акт від 03.12.2019, розрахунок до нього, рахунок № РР-0001025 від 02.12.2019, Акт надання послуг № 3 від 10.01.2020, та платіжне дорученням №38196 від 05.12.2019 на суму 112933,00 грн., які визнаються судом достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до Свідоцтва серії НОМЕР_3 про державну реєстрацію транспортного засобу автомобіля "Mercedes GLE 250", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску - 2017 і на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував 7 років, тобто підстави для застосування коефіцієнту фізичного зносу не вбачається, що відповідачем не спростовано.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи визначені полісом № 169599795 розміри лімітів відповідальності та франшизу у сумі 2000,00 грн, за відсутності доказів оплати, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем до відшкодування витрат у розмірі 110 933,00 грн., розрахунок яких здійснено наступним чином: 112933,00 грн фактично понесених витрат - 2000,00 грн франшизи.

Доказів оплати відповідачем вказаної суми відшкодування, у т.ч. у визначені законом строки та станом на час розгляду справи по суті спору, суду не надано.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач письмового відзиву та контррозрахунку заявлених вимог не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 110 933,00 грн., в частині стягнення 2000,00 грн, які є сумою франшизи, суд відмовляє у зв`язку з безпідставністю.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Глобал Гарант" (01103, м.Київ, бульвар Дружби народів, буд. 28-В, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців 40, ) 110 933 (сто десять тисяч дев`ятсот тридцять три) грн. 00 коп відшкодування та судовий збір у розмірі 2064 (дві тисячі шістдесят чотири) грн. 77 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак