ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р. Справа№ 927/703/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Майданевич Г.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 09.02.2021 року у справі №927/703/20 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Світла садиба"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2020, повний текст якої складено та підписано 26.10.2020

у справі №927/703/20 (суддя Романенко А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світла садиба"

до 1.Виконавчого комітету Чернігівської міської ради, 2.Комунального підприємства "Паркування та ринок" Чернігівської міської ради

про визнання незаконним та скасування пункту рішення в частині, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Світла садиба" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Виконавчого комітету Чернігівської міської ради (далі-відповідач 1) та Комунального підприємства «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради (далі-відповідач 2), в якому просить визнати незаконним та скасувати пункт 1 рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради №52 від 06.02.2020 в частині «дозволити Комунальному підприємству «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради (Гоголь М.О.) тимчасово до 31 грудня 2020 року забезпечити організацію торгівлі продовольчою та непродовольчою продукцією, щотижня в середу, п`ятницю, суботу та неділю за наступними адресами: м. Чернігів, по проспекту Миру, 194, біля колишньої території заводу «Жовтневий молот», а також зобов`язати Комунальне підприємство «Паркування та ринок» Чернігівської міської ради використовувати земельну ділянку кадастровий номер :01:012:0199 з дотриманням її цільового призначення, а саме: для будівництва та обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови (для розміщення автостоянок).

Позов обґрунтовано порушенням майнових прав позивача як користувача земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:0297, що перебуває у нього в оренді на підставі договору №4405 від 19.12.2017, де розміщена нежитлова будівля - адміністративний корпус, що знаходиться в його приватній власності, приміщення якого здаються ним в оренду іншим суб`єктам господарювання. За доводами позивача, відповідач 2, який є землекористувачем суміжної з ним земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:0199, використовує дану земельну ділянку всупереч її цільовому призначенню, а саме під розміщення об`єктів торгівлі (палатки, лотки тощо) відповідно до п.1 рішення Виконавчого комітету Чернігівської міської ради №52 від 06.02.2020 «Про організацію тимчасової торгівлі», що порушує права позивача як сусіднього землекористувача та власника нерухомого майна, яке знаходиться на сусідній земельній ділянці. Позивач вказує на те, що оскаржуване рішення відповідача 1 та дії відповідача 2 перешкоджають провадженню ним власної господарської діяльності, а саме передачу в оренду нерухомого майна (основний вид його діяльності), оскільки використання суміжної земельної ділянки не за цільовим призначенням, знижує ринкову вартість послуг, що ним надаються.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2020 у справі №927/703/20 відмовлено в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Приймаючи вказане судове рішення суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обґрунтованості підстав на які він посилається заявляючи позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2020 повністю та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильно встановленими обставинами, які мають значення для справи, неправильною оцінкою доказів по справі та неправильним визначенням відповідно до встановлених судом першої інстанції обставин спірних правовідносин.

Крім того скаржник зазначає, що судом першої інстанції не наведено конкретну норму чинного законодавства та відсутні посилання на докази, на підставі яких останній дійшов висновку, що відповідач 1, а не Чернігівська міська рада має право приймати будь-які рішення щодо розпорядження земельною ділянкою комунальної власності. До того ж, в оскаржуваному рішенні відповідача 1 відсутні посилання на те, що мова йде про заміну виду користування земельною ділянкою та яким чином така заміна знайшла своє відображення в договорі постійного користування укладеного між Чернігівської міською радою та відповідачем 2, а також таке рішення не відповідає проекту землеустрою, який було затверджено з призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови (для розміщення автостоянок). Тобто, відповідач 1 фактично дозволив своїм рішенням відповідачу 2 не дотримуватися вимог земельного кодексу України та умов договору постійного користування земельною, а також використовувати земельну ділянку не за цільовим призначенням.

Також скаржник стверджує, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків про не доведеність факту порушення його права, а також про те, що наявні в матеріалах акти перевірок та приписи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області є неналежними та допустимими доказами, що підтверджують факт цільового використання відповідачем 2 земельної ділянки.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2020, справу №927/703/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Станік С.Р., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Світла садиба" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2020 у справі №927/703/20, а також розгляд вказаної апеляційної скарги призначено на 12.01.2021 о 15:00 год.

02.12.2020 та 10.12.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідачів надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.

31.12.2020 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У період з 04.01.2021 по 06.01.2021 головуючий суддя - Яковлєв М.Л. перебував у щорічній відпустці.

У зв`язку з перебуванням судді Станіка С.Р., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці з 29.12.2020- 16.01.2021, розпорядженням керівника апарату суду №09.1-08/114/21 від 12.01.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи №927/703/20.

Так, за наслідками проведення перерозподілу справи №927/703/20, відповідно до витягу з протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів від 12.01.2020 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Яковлєв М.Л.; судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

11.01.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача 1 надійшло клопотання, в якому просить 12.01.2021 судове засіданні проводити без участі його представника.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світла садиба" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2020 у справі №927/703/20 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Яковлєв М.Л., судді: Куксов В.В., Шаптала Є.Ю., клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Світла садиба" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та призначено справу №927/703/20 до розгляду в режимі відеоконференції на 09.02.2021 об 10 год. 00 хв.

Відповідачі наданим їм процесуальним правом не скористалися та у судове засідання, яке відбулося 09.02.2021, не з`явились, своїх представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили. При цьому, судом апеляційної інстанції було вчинено всі дії з метою належного повідомленні їх про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників справи про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а також нез`явлення їх не перешкоджає вирішенню спору, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності зазначених учасників справи.

09.02.2021 в судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив задовольнити її, а оскаржуване судове рішення скасувати з прийняття нового про задоволення позовних вимог.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів, заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду першої інстанції, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню чи зміні, з наступних підстав.

У відповідності до ст.2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За частинами 1 та 2 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (в разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч.1 ст.124 ЗК України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 19.12.2017 між позивачем, як орендарем, та Чернігівською міською радою, як орендодавцем, був укладений договір оренди земельної ділянки №4405, відповідно до умов якого орендодавець надав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для обслуговування нежитлової будівлі - адміністративного корпусу) з кадастровим номером :01:012:0297, що розташована в місті Чернігові по проспекту Миру, 194, з розробленням проекту її відведення на підставі п.2.1. рішення Чернігівської міської ради від 30.11.2017 №25/VII-34 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам». Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі - 03.07. (п. 16). Договір укладено до 23.11.2022 (п.8). На даній земельній ділянці розміщено об`єкт нерухомості: 24/100 частини нежитлового приміщення, а саме адміністративний корпус площею 995,5кв.м., за адресою місто Чернігів, проспект Миру, буд. 194, корпус 1, набутий позивачем у приватну власність на підставі договору купівлі-продажу від 14.01.2014. Державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу Коваленко В.В., право власності зареєстровано 14.01.2014, номер запису про право власності 4244887, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Таким чином, позивач є належним користувачем земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:0297.

Згідно з кадастровим планом земельна ділянка, надана позивачу в оренду (додаток №2 до договору оренди земельної ділянки №4405 від 19.12.2017), є суміжною з земельною ділянкою кадастровий номер :01:012:0199, власником якої є територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради, належним користувачем якої є відповідач 2, про що свідчать витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (сформований 03.07.2014 за №23777290) та Державного земельного кадастру (сформований 14.08.2020 за №НВ-020). Право постійного користування даною земельною ділянкою за відповідачем 2 зареєстровано 02.07.2014 (номер запису про речове право 6211222), підстава: рішення Чернігівської міської ради б/н від 06.03.2014.

30.05.2019, Чернігівською міською радою прийнято рішення «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» №42/VII-19 від 30.05.2019 (п.47), яким у зв`язку з уточненням, внесено зміни до рішення Чернігівської міської ради від 06.03.2014 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою та надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам» (39 сесія 6 скликання), п.14 якого викладено в наступній редакції: «КП «Паркування та ринок» Чернігівської міськради затверджено проект землеустрою щодо відведення та надано земельну ділянку (кадастровий номер :01:012:0199) у постійне користування, площею 0,2027га по проспекту Миру, вздовж території заводу «Жовтневий молот» для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови (для розміщення автостоянки)».

Наведене узгоджується із даними Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер :01:012:0199, цільове призначення якої: 02.09. для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання: для розміщення автостоянки.

Предметом доказування у даній справі, належить встановлення факту нецільового використання відповідачем 2 земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:0199, а також невідповідність вимогам закону оскаржуваного рішення відповідача 1 та наявність в зв`язку з цим порушеного права у позивача як належного користувача суміжною земельною ділянкою, кадастровий номер :01:012:0297.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою в установленому законодавством порядку.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (ст.19 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст.20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Земельна ділянка, кадастровий номер :01:012:0199, за даними Державного земельного кадастру перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради, постійним користувачем якої є відповідач 2.

Згідно з ч.2 ст.20 Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. При цьому, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам (підпункт (а) статті 21 цього Кодексу).

Як вбачається з рішення Чернігівської міської ради від 06.03.2014 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою та надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним та фізичним особам» (39 сесія 6 скликання) (п.14), з урахуванням змін внесених до нього рішенням Чернігівської міської ради від 30.05.2019 №42/VII-19, земельна ділянка, кадастровий номер :01:012:0199, згідно з затвердженим проектом землеустрою щодо її відведення, надана в постійне користування відповідачу 2 для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови (для розміщення автостоянки) (код 02.09. згідно з Класифікатором). За даними Державного земельного кадастру (витяг з якого наявний в матеріалах справи) земельна ділянка, кадастровий номер :01:012:0199, належить до категорії земель: землі житлової та громадської забудови; цільове признання: для будівництва і обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови; вид використання: для розміщення автостоянки.

За змістом частини 5 статті 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

До земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування (ст.38 ЗК України).

Відповідно до ст.39 Земельного кодексу України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм.

На виконання пункту г) статті 15 та статті 19 Земельного кодексу України, пункту ґ) статті 14 Закону України «Про землеустрій», підпункту 11 пункту 4 Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 № 224, та з метою забезпечення обліку земель за видами їх цільового призначення в державному земельному кадастрі затверджено Класифікацію видів цільового призначення земель (надалі - Класифікатор) (наказ Держкому України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548).

Так, за Класифікатором до секції В «землі житлової та громадської забудови» віднесено за кодом 02 землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови: житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше; землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва) та за кодом 03 землі громадської забудови (землі, які використовуються для розміщення громадських будівель і споруд: готелів, офісних будівель, торговельних будівель, для публічних виступів, для музеїв та бібліотек, для навчальних та дослідних закладів, для лікарень та оздоровчих закладів, та інших об`єктів загального користування), до яких за кодом 02.09. увійшли землі «для будівництва та обслуговування паркінгів та автостоянок на землях житлової та громадської забудови» та за кодом 03.07. землі «для будівництва та обслуговування будівель торгівлі».

З огляду на викладене, зміна цільового призначення, про яку йдеться в абз.2 ч.1 та ч.2 ст.20 Земельного кодексу України, це зміна категорії землі, тобто переведення земельної ділянки з однієї категорії земель в іншу та така зміна має відбуватися шляхом розроблення, погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Водночас, для зміни виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони), тобто в разі, коли категорія землі (її основне цільове призначення) не змінюється, частиною 5 статті 20 Земельного кодексу України передбачений інший порядок, а саме: види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, установлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.

Таким чином, відповідно до положень Земельного кодексу України напрям використання земельної ділянки містить у собі дві складові: категорія земель (основне цільове призначення) (1) та вид використання земельної ділянки (в межах певної категорії земель) (2).

При цьому, Земельним кодексом України чітко встановлено, що зміна категорії (основного цільового призначення) земельної ділянки та зміна виду її використання (в межах однієї категорії) відбуваються за різними процедурами: зміна основного цільового призначення (категорії) земельної ділянки здійснюється рішенням органу державної влади чи органу місцевого самоврядування за проектом землеустрою щодо її відведення, який має бути погоджений у встановленому законом порядку та затверджений відповідним органом; зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) здійснюється за рішенням власника такої ділянки, яке він приймає самостійно, без розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та без його подальшого погодження і затвердження.

Тобто, зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель не є зміною її цільового призначення, а отже, не потребує проходження процедур, які відповідно до земельного законодавства України застосовуються у разі зміни цільового призначення (розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, його затвердження тощо).

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка, зокрема, викладена у постанові від 14.07.2020 по справі № 916/1998/19.

За частиною 1 статті 17 Закону України «Про місцеве самоврядування» відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Як вбачається із Статуту відповідача 2, затвердженого рішенням Виконкому Чернігівської міськради 29.03.2019 №116, підприємство створено відповідно до рішення Виконкому міської ради 18.03.1996 №60 на базі відокремленої частини майна територіальної громади міста Чернігова (п.1.1.). Власником підприємства є територіальна громада міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради (п.1.2.). Предметом діяльності підприємства, зокрема, є створення, будівництво та експлуатація ринків, торгових місць поза ринками, інших об`єктів комерційного використання, надання пов`язаних з цим послуг, справляння з юридичних та фізичних осіб плати за користування ринками, торговими місцями, іншими об`єктами комерційного використання та надання супутніх послуг (п.2.2.2.). Управління підприємством здійснює, зокрема вищий орган підприємства - власник та уповноважений власником орган - виконавчий комітет Чернігівської міської ради (п.6.1).

У відповідності до положень ст.ст.29, 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад (підпункт 1 пункту а) статті 29); управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації (підпункт 1 пункту а) статті 30); організація місцевих ринків, ярмарків, сприяння розвитку всіх форм торгівлі (підпункт 8 пункту а) статті 30); здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку транспорту і зв`язку (підпункт 1 пункту б) статті 30).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення відповідача 1 №52 від 06.02.2020 «Про організацію тимчасової торгівлі», за яким відповідачу 2 надано дозвіл тимчасово до 31.12.2020 забезпечити організацію торгівлі продовольчою та непродовольчою продукцією, щотижня в середу, п`ятницю, суботу та неділю, в тому числі по проспекту Миру, 194, в місті Чернігові біля колишньої території заводу «Жовтневий молот» (земельна ділянка, кадастровий номер :01:012:0199, категорія: землі житлової та громадської забудови), прийнято в межах його повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Крім того, забезпечення організації торгівлі продовольчою та непродовольчою продукцією відповідає статутним напрямкам діяльності відповідача 2.

Таким чином, за рішенням власника земельної ділянки (відповідача 1), відповідно до ч.5 ст.20 Земельного кодексу України тимчасово змінено вид використання земельної ділянки (в межах однієї категорії), а не основне цільове призначення (категорія землі - землі житлової та громадської забудови, визначена статтею 19 ЗК України, є незмінною).

З огляду на що, твердження позивача, які загалом зводяться до нецільового використання земельної ділянки, кадастровий номер :01:012:0199, не відповідають дійсності та спростовуються наведеним вище.

Крім того оскаржуване рішення було прийнято відповідачем 1, як уповноваженим власником органом управління підприємством (відповідача 2) та з дотриманням норм законодавства, оскільки зміна виду використання земельної ділянки здійснюється за рішенням власника такої ділянки без розробки проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та без його подальшого погодження і затвердження.

При цьому, у даному випадку заміна виду користування земельної ділянки не є підставою для внесення відповідних змін у договір постійного користування укладений між Чернігівської міською радою та відповідачем 2, оскільки така зміна виду користування земельної ділянки носить тимчасовий характер та не суперечить законодавству.

Посилання позивача на наявні в матеріалах акти перевірок та приписи Головного управління Держгеокадастру у Чернігівської області, в якості підтвердження факту нецільового використання відповідачем 2 земельної ділянки, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно відхилено, оскільки вони не спростують вищевикладеного та складені без урахуванням змісту оскаржуваного рішення відповідача 1, а також більшість з них датовані до надання відповідачем відповідного дозволу відповідачу 2 на забезпечення організації торгівлі продовольчою та непродовольчою продукцією.

У відповідності до пункту а) частини 1 статті 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі. При цьому, відповідно до пунктів г) та д) частини 1 статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язанні не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та користувачів, дотримуватись правил добросусідства.

За приписами частин 1 та 2 статті 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

В силу положень ст.104 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Позивач посилається на порушення його майнових прав як належного користувача земельною ділянкою, кадастровий номер :01:012:0297, на якій розміщено об`єкт нерухомого майна (адміністративний корпус), частка якого (24/100) є його приватною власністю та здається ним в оренду (з метою отримання прибутку). За доводами позивача використання відповідачем 2 суміжної земельної ділянки, кадастровий :01:012:0199, під проведення торгівельної діяльності (тимчасове розміщення торгівельних палаток), заважає його господарській діяльності, а саме знижує ринкову вартість послуг оренди нежитлових приміщень, що ним надаються іншим господарюючим суб`єктам, про що свідчить наявний в матеріалах справи листи-звернення б/н від 26.06.2019 та 11.07.2019 орендаря - Товариства з обмеженою відповідальністю «ВФ Ритейл», з проханням переглянути розмір орендної плати за Договором.

Проте, доводи позивача про зниження ринкової вартості послуг з оренди, що ним надаються іншим суб`єктам господарювання, внаслідок розміщення на суміжній ділянці тимчасових об`єктів торгівлі, не ґрунтуються на належних доказах, оскільки листи-звернення орендаря ТОВ «ВФ «Рітейл» (у червні та липні 2019 року) з проханням до позивача переглянути орендну плату за Договором не свідчать про знецінення вартості послуг, що ним надаються. Більше того, такі звернення мали місце до прийняття відповідачем 1 оскаржуваного рішення. До того ж, розмір орендної плати за користування нежитловим приміщенням не ставиться в залежність від виду використання суміжної земельної ділянки, власник або користувач якої самостійно провадить господарську діяльність.

Інших доказів не надано позивачем та матеріли справи не містять, які б безумовно підтверджували факт створення перешкоди у його господарській діяльності.

Таким чином, враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин та положення ст.ст.75-79, 86 ГПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Порушень або неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права колегією суддів під час перегляду справи не встановлено.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст.277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, відповідає законодавству та матеріалам справи, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни. Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати на підставі ст.129 ГПК України покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Світла садиба" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2020 у справі №927/703/20 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.10.2020 у справі №927/703/20 залишити без змін.

3.Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на скаржника.

4.Матеріали справи №927/703/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 15.02.2021.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала