РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2021Справа № 914/970/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської міської ради

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛембергМіт", 2) Львівської обласної ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Управління майном спільної власності Львівської обласної ради

про витребування майна та скасування державної реєстрації права власності

за участі представників:

від прокуратури: Вакулюк Д.С., за посвідченням,

від позивача: не з`явився,

від відповідача-1: Кіцак М.С., адвокат, Євстратенко С.Ю., адвокат,

від відповідача-2: не з`явився,

від третьої особи: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Перший заступник прокурора Львівської області звернувся до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛембергМіт" про витребування майна та скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.04.2020 відкрито провадження у справі № 914/970/20 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.07.2020 прийнято до розгляду заяву Першого заступника прокурора Львівської області про зміну предмету позову, залучено до участі у справі Львівську обласну раду як відповідача-2 шляхом зміни її процесуального статусу з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Управління майном спільної власності Львівської обласної ради.

Відповідно до заяви про зміну предмету позову прокурор просив: визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 13.07.2009, видане Львівською обласною радою на будівлі за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24, у частині відділення фтизіопульмології А-2 площею 417,4 кв.м. та гараж Б-1 30,2кв.м.; витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛембергМіт» (80463, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Старий Яричів, вул. Галицька, 143; ідентифікаційний код 36027341) на користь Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1; ідентифікаційний код 04055896) будівлю літ. А-2 площею 417,4 кв.м, гараж Б-1 площею 30,2 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; скасувати державну реєстрацію права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛембергМіт» (80463, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Старий Яричів, вул. Галицька, 143; ідентифікаційний код 36027341) на будівлю літ. А-2 площею 417,4 кв.м , гараж Б-1 площею 30,2 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Матеріали справи № 914/970/20 на підставі ухвали Господарського суду Львівської області від 27.07.2020 вирішено передати за правилами виключної підсудності для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020 матеріали справи № 914/970/20 передані на розгляд судді Поляковій К.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2020 прийнято справу № 914/970/20 до свого провадження. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

12.11.2020 протокольною ухвалою суду прийнято заяву прокурора про зміну предмету позову, відповідно до якої прокурор просив при скасуванні державної реєстрації права приватної власності ТОВ «ЛембергМіт» одночасно припинити відповідне право приватної власності згідно з вимогами статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

У відзиві на позовну заяву ТОВ «ЛембергМіт» просило у задоволенні позову відмовити, наголошуючи на тому, що прокурором не доведено наявності права власності Львівської міської ради на спірне нерухоме майно, а встановлені при розгляді справи № 910/3581/17 обставини не є преюдиціальними для даної справи. Крім того, позивачем надавалася згода на передачу Львівській обласній раді права власності на нерухоме майно шляхом підписання між ними акту приймання-передачі від 19.09.2008 року. ТОВ «ЛембергМіт» також зауважило на законне набуття ним права власності на спірне нерухоме майно та відсутність підстав для скасування за ним реєстрації права власності. Одночасно ТОВ «ЛембергМіт» зазначено про відсутність підстав для представництва позивача прокурором та заявлено про застосування строку позовної давності.

Львівська обласна рада просила у задоволенні позову теж відмовити, наголосила на відсутності доказів щодо наявності виключного випадку на представництво прокурором інтересів позивача в даному судовому процесі. Також Львівська обласна рада стверджує про відсутність у позивача права комунальної власності на спірне нерухоме майно та належність набуття на нього права приватної власності ТОВ «ЛембергМіт».

У відповідях на відзиви прокурор зазначив про підтвердження судовими рішеннями у справі № 910/3581/17 факту перебування спірного майна в комунальній власності територіальної громади міста Львова та відсутність волі власника на його відчуження, що свідчить про наявність правових підстав для витребування майна у відповідача-1, як від добросовісного набувача.

Львівська міська рада підтримала позовні вимоги, посилаючись на встановлення судами в межах справи № 910/3581/17 порушення прав комунальної власності на спірне нерухоме майно внаслідок прийняття Львівською обласною радою рішення від 26.02.2008 № 477.

У період з 01.02.2021 по 05.02.2021 включно суддя Полякова К.В. перебувала на навчанні у Національній школі суддів України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Львівська обласна рада 26.02.2008 прийняла рішення № 477, відповідно до пункту 6 якого вирішено оформити право спільної власності територіальних громад Львівської області за Львівською обласною радою на об`єкти нерухомого майна, які задовольняють потреби територіальних громад Львівської області, зокрема, за пунктом 30 на КЗ ЛОР "Медичне об`єднання "Фтизіопульмонологія": м. Львів, вул. Личаківська, 233: І фтизіатричне відділення 351,7 м.кв.; м. Львів, вул. Устияновича, 14: Пульмонологічне та фтизіопедіатричне відділення 433,0 м.кв.Рішенням Львівської обласної ради від 30.06.2009 № 937 "Про внесення змін та доповнень до рішень обласної ради" вирішено внести такі зміни до рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 р. № 477 "Про питання врегулювання прав власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області", а саме: підпункт 30 пункту 6 доповнити в частині "Адреса", "Назва будівлі" та "Площа" рядками такого змісту: - " м. Львів, вул. Личаківська,233", "Гараж з коморою", "44,6"; - " м. Львів, вул. Личаківська,233", "Гараж ", "24,2"; - " м. Львів, вул. Лемківська,24", "Відділення фтизіопульмонології ", "417,4"; - " м. Львів, вул. Лемківська,24", "Гараж ", "30,2".Обставини щодо законності прийнятого рішення Львівською обласною радою від 26.02.2008 № 477 "Про питання врегулювання прав власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад Львівської області" в частині п. 6 про оформлення права спільної власності територіальних громад Львівської області в особі обласної ради на нерухоме майно розглядалося судами в межах справи № 910/3581/17.

Останнім рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2018 у справі № 910/3581/17 позов Львівської міської ради до Львівської обласної ради про визнання незаконним та скасування рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477 задоволено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 14.01.2020 у справі № 910/3581/17, рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2018 залишено без змін.

Під час розгляду вказаної справи № 910/3581/17 судами встановлено, що на підставі рішення від 26.02.2008 № 477 (з подальшими змінами) за Львівською обласною радою на праві комунальної власності було зареєстровано нерухоме майно за вищевказаними адресами у місті Львові по вул. Лемківській, 24, вул. Устияновича, 14, вул. Замарстинівській, 81, 83 і 274, вул. Личаківській, 233, вул. Кордуби, 4а.

У той же час, рішенням Львівської обласної ради № 669 від 08.07.2008 "Про прийняття у спільну власність територіальних громад Львівської області закладів охорони здоров`я" ухвалено надати згоду на прийняття у спільну власність територіальних громад Львівської області восьми лікувальних закладів, серед яких, Львівське комунальне міське медичне об`єднання "Фтизіопульмонологія" (м. Львів, вул. Лемківська, 24) та Комунальний львівський міський шкірно-венерологічний диспансер (м. Львів, вул. Замарстинівська, 83).

Ухвалою Львівської міської ради від 10.07.2008 № 1939 постановлено погодити передачу у спільну власність Львівської обласної ради цих же восьми закладів охорони здоров`я, у тому числі Комунального львівського міського шкірно-венерологічного диспансеру та Львівського міського медичного об`єднання "Фтизіопульмонологія". Забезпечення передачі закладів покладено на Управління охорони здоров`я департаменту гуманітарної політики у термін до 01.10.2008.

З посиланням на зазначенні рішення від 08.07.2008 № 669 та ухвалу 10.07.2008 № 1939 Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та Управління майном спільної власності Львівської міської ради складено акт приймання-передачі восьми закладів охорони здоров`я із зазначенням їх юридичної адреси, балансової та залишкової вартості, зокрема, і Львівського комунального міського медичного об`єднання "Фтизіопульмонологія".

Під час розгляду справи № 910/3581/17 судом встановлено, що між сторонами відсутній спір щодо розмежування правового статусу закладів охорони здоров`я, що передавалися згідно з рішенням від 08.07.2008 № 669 та ухвалою від10.07.2008 № 1939 до моменту цієї передачі, зокрема, учасниками справи визнається право комунальної власності Львівської міської ради на такі заклади.

Одночасно судами в межах справи № 910/3581/17 також встановлено, що рішення про передачу Львівській обласній раді цілісних майнових комплексів закладів охорони здоров`я, яке б потягло за собою зміну форми власності об`єктів нерухомого майна, в яких розташовувалися такі заклади, органом місцевого самоврядування в межах компетенції та в установленому порядку не приймалося, що свідчить про відсутність необхідного для цього волевиявлення та, відповідно, неправомірність винесення Львівською обласною радою рішення від 26.02.2008 № 477 у його оскаржуваній частині через відсутність необхідної компетенції.

Відтак, за висновками судів у справі № 910/3581/17, заклади охорони здоров`я, які розміщувалися у приміщеннях, щодо яких виник спір, станом на момент прийняття рішення від 26.02.2008 № 477 належали територіальній громаді міста Львова на праві комунальної власності, а отже на час прийняття спірного рішення відчуження такого майна відбулося за відсутності волі власника.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Поряд із цим, 13.07.2009 Львівською обласною радою видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 на будівлі за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24, у частині відділення фтизіопульмології А-2 площею 417,4 кв.м. та гараж Б-1 30,2кв.м.

Рішенням Львівської обласної ради від 21.03.2017 № 401 «Про реорганізацію фтизіатричної служби у Львівській області», об`єкт за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24 (будівля літ. А-2 площею 417,4 кв.м, гараж Б-1 площею 30,2 кв.м) включено в перелік об`єктів, які підлягають приватизації шляхом продажу на аукціоні.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав будівля літ. А-2, площею 417,4 кв.м, гараж Б-1 площею 30,2 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) перебуває у приватній власності ТОВ «Лемберг Міт» на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.06.2017, реєстровий № 325, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є. та акту приймання-передачі нерухомого майна від 25.07.2017, складеного Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради та ТОВ «Лемберг Міт».

Із умов договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.06.2017 слідує, що продавець (Управління майном спільної власності Львівської обласної ради) зобов`язується відповідно до рішення УІ чергової сесії VII скликання «Про реорганізацію фтизіатричної служби у Львівській області», протоколу проведення аукціону від 08.06.2017, наказу Управління майном спільної власності Львівської обласної ради від 08.06.2017 за №24-в «Про приватизацію будівлі та гаражу за адресою: м. Львів, вул.Лемківська,24», передати у власність покупцю (ТОВ «ЛембергМіт») нежитлову будівлю, літ.А-2 (А- два), площею 417,4 кв.м., та гараж, літ.Б-1 (Б- один), площею 30,2 кв.м., розташовані за адресою: м. Львів, вулиця Лемківська, будинок 24, (надалі - об`єкт приватизації), а покупець зобов`язується прийняти зазначене нерухоме майно і сплатити ціну, відповідну до умов, що визначені в цьому договорі, та зареєструвати право власності на вказане нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 1.1 договору право власності Львівської обласної ради на вищевказане нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Львівською обласною радою 13.07.2009, на бланку серії НОМЕР_1, згідно з рішенням XXI сесії V-го демократичного скликання Львівської обласної ради та рішення XXXIX сесії V-го демократичного скликання від 30.06.2009, за №937 та від 26.02.2008, за №477, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.07.2009, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 15.07.2009 за №23307861, реєстраційний номер 27771490; згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманою шляхом безпосереднього доступу до нього 23.06.2017, номер інформаційної довідки: 90372210, Мандрощук В.Є., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, дата державної реєстрації права власності продавця на нерухоме майно, що є предметом даного договору - 08.12.2016, номер про право власності 17961563, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна101.

Пунктами 1.3, 1.4 договору визначено, що відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, виданого ФОП Литуляк Н.С., затвердженого наказом Управління майном спільної власності Львівської обласної ради №19-в від 17.05.2017 «Про затвердження висновку про вартість будівлі та гаражу за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24», ринкова вартість об`єкта оцінки без ПДВ станом на 30.04.2017 становить 4 653 300 грн. та ПДВ 930 660 грн., ціна продажу згідно договору купівлі- продажу - 5 583 960 грн. (в т.ч. ПДВ - 930 660 грн.).

У триденний термін після сплати в повному обсязі ціни продажу об`єкта приватизації продавець та покупець підписують акт передачі приватизованого об`єкта (пункт 3.1 договору).

25.07.2017 між Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради та ТОВ «ЛембергМіт» підписано акт приймання-передачі нерухомого майна за адресою: м. Львів, вул.Лемківська,24, за яким відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.06.2017 продавець передає, а покупець приймає у власність нежитлову будівлю літ А-2, площею 417,4 кв.м., та гараж, літ.Б-1 (Б- один), площею 30,2 кв.м., розташовані за адресою: м. Львів, вулиця Лемківська, будинок 24.

06.02.2020 прокуратурою Львівської області направлено лист № 05/1-42вих-20 до Львівської міської ради щодо судового рішення у справі № 910/3581/17, яким визнано незаконним та скасовано рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477. Також прокуратурою наголошено на отримання відомостей щодо перебування комунального майна (по вул. Лемківській, 24) у приватній власності. У зв`язку з цим прокуратура просила надати документи щодо спірного майна та повідомити про вжиті заходи претензійно-позовного характеру з метою повернення об`єкту нерухомого майна в комунальну власність.

У відповідь на вказаний вище лист Львівською міською радою (Департаментом гуманітарної політики Управління охорони здоров`я) листом від 21.02.2020 № 2602-вих-13355 надані копії наявних в УОЗ документів.

14.04.2020 прокуратура Львівської області повідомила Львівську міську раду про підготовлення позовної заяви до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ТОВ «Лемберг Міт» про витребування нерухомого майна (за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24 (будівля літ. А-2 площею 417,4 кв.м, гараж Б-1 площею 30,2 кв.м.) та скасування державної реєстрації права приватної власності.

Отже, з огляду на те, що Львівська міська рада не вживала жодних заходів на поновлення прав територіальної громади на нерухоме майно після здійснення державної реєстрації права спільної власності територіальних громад Львівської області на спірний об`єкт за Львівською обласною радою та подальше його відчуження у приватну власність ТОВ «Лемберг Міт», прокурор звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з приписами статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом права власності, визначеного у статті 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (пункт 1 статті 321 ЦК України).

Згідно зі статтею 330 Цивільного кодексу України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

За приписами статті 388 Цивільного кодексу України власник може витребувати майно від добросовісного набувача у разі коли: воно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Власник також має право витребувати майно від добросовісного набувача в усіх випадках, коли він набув його безвідплатно.

Таким чином, статтею 388 ЦК України передбачено можливість витребування майна власником від добросовісного набувача, такі випадки обмежені та можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він його передав, поза їх волею.

Зазначені позивачем у позовній заяві підстави повинні підтверджувати право власності (інше суб`єктивне право титульного володільця) позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном (безтитульний статус його володіння).

На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права на витребуване майно останній повинен надати суду відповідні докази.

Як встановлено судами в межах справи № 910/3581/17 рішення про передачу Львівській обласній раді цілісних майнових комплексів закладів охорони здоров`я, яке б потягло за собою зміну форми власності об`єктів нерухомого майна, в яких розташовувалися такі заклади, органом місцевого самоврядування в межах компетенції та в установленому порядку не приймалося, що свідчить про відсутність необхідного для цього волевиявлення та, відповідно, неправомірність винесення Львівською обласною радою рішення від 26.02.2008 № 477 через відсутність у цій частині необхідної компетенції. Отже, станом на момент прийняття рішення від 26.02.2008 № 477 заклади охорони здоров`я, які розміщувалися у приміщеннях, щодо яких виник спір, зокрема, за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24 (будівля літ. А-2 площею 417,4 кв.м, гараж Б-1 площею 30,2 кв.м., належали територіальній громаді міста Львова на праві комунальної власності.

За наведених обставин, на час прийняття Львівською обласною радою рішення від 26.02.2008 № 477 відчуження спірного нерухомого майна відбулося за відсутності волі власника - Львівської міської ради.

При цьому судом відхиляються твердження відповідача та третьої особи щодо не дослідження судами в межах справи № 910/3581/17 наявності права власності Львівської міської ради на спірне нерухоме майно, а також відсутності підстав для розмежування права комунальної власності Львівської міської ради та прав спільної власності громад Львівської області.

Частиною 3 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Так, під час розгляду справи № 910/3581/17 судом з посиланням на частину 1 статті 75 ГПК України встановлено, що між сторонами відсутній спір щодо розмежування правового статусу закладів охорони здоров`я, що передавалися згідно з рішенням від 08.07.2008 № 669 та ухвалою від10.07.2008 № 1939 до моменту цієї передачі, зокрема, учасниками справи визнається право комунальної власності Львівської міської ради на такі заклади.

Набувач майна визнається добросовісним, якщо він не знав і не міг знати про те, що особа, яка відчужила йому майно, не мала на це права.

У свою чергу, набувач, який, придбаваючи майно, знав або міг знати, що особа, яка здійснила відчуження майна, не мала на це права, визнається недобросовісним набувачем, наприклад, особа придбала майно у особи, яка не мала права його відчужувати. У недобросовісного набувача майно може бути витребувано у будь-якому разі.

Можливість витребування майна від добросовісного набувача залежить від того, чи набуто ним майно відплатно або безвідплатно.

Майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребувано у всіх випадках.

Якщо майно було придбане за відплатним договором добросовісним набувачем, можливість його витребування залежить від того, яким саме чином майно вибуло з володіння позивача: за його волею чи поза неї.

Позивач має право витребувати майно у будь-якого набувача, в тому числі добросовісного, що відплатно придбав його, якщо майно: було загублене власником або іншою особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 19.03.2018 у справі № 925/740/17.

Із матеріалів справи слідує, що набуття ТОВ «Лемберг Міт» у власність спірного нерухомого майна відбулося на підставі укладеного з Управлінням майном спільної власності Львівської обласної ради договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.06.2017, реєстровий № 325, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Мандрощук В.Є., в пункті 1.1 якого зазначено, що продаж майна здійснюється на підставі протоколу проведення аукціону від 08.06.2017 та наказу Управління майном спільної власності Львівської обласної ради від 08.06.2017 за №24-в «Про приватизацію будівлі та гаражу за адресою: м. Львів, вул.Лемківська,24».

При цьому, згідно з пунктом 1.1 договору право власності Львівської обласної ради на вищевказане нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Львівською обласною радою 13.07.2009, на бланку серії НОМЕР_1, на підставі рішення від 26.02.2008 № 477.

З огляду на те, що вибуття спірного нерухомого майна з власності Львівської міської ради відбулося за відсутності її волі внаслідок неправомірного винесення Львівською обласною радою рішення від 26.02.2008 № 477, визнаного в подальшому незаконним та скасованим у судовому порядку, суд дійшов висновку про доведеність обставин щодо наявності правових підстав для витребування такого майна в добросовісного набувача, яким виступає ТОВ «Лемберг Міт».

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Ураховуючи, що рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ «Лемберг Міт» на спірне нерухоме майно (за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24 (будівля літ. А-2 площею 417,4 кв.м, гараж Б-1 площею 30,2 кв.м) підлягає скасуванню на підставі судового рішення, припинення такого права власності здійснюється в порядку вищенаведеної норми статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з одночасним припиненням права власності.

Одночасно, з огляду на те, що підставою видачі свідоцтва 13.07.2009 серії НОМЕР_1 про право власності Львівської обласної ради на спірне нерухоме майно є рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477, визнане в подальшому незаконним та скасоване в судовому порядку, то відповідне свідоцтво про право власності на нерухоме майно Львівської обласної ради також підлягає визнанню недійсним.

Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від І0.04.2018 у справі № 927/849/17, від 17.04.2019 у справі № 916/641/18, від 15.05.2019 у справі № 906/1169/17.

Поряд із цим, ТОВ «Лемберг Міт» подано заяву про застосування строку позовної давності до пред`явлених позовних вимог, оскільки Львівська міська рада була обізнана про наявність свого порушеного права з 05.07.2015 - листа міського голови м. Львова до Львівської обласної ради щодо наявності інформації про реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі рішень Львівської обласної ради, зокрема, від 26.02.2008 № 477.

У свою чергу, прокурор доводить відсутність пропуску строку позовної давності, оскільки вважає, що підстава для захисту права власності виникла лише після набрання рішенням у справі № 910/3581/17 законної сили, тобто після перегляду рішення суду в апеляційному порядку.

Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини 3, 4 статті 267 ЦК України).

За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, за змістом статей 256, 261 Цивільного кодексу України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

За положеннями статті 261 ЦК України для визначення початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. Таким чином, протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого порушеного права судом, а для визначення моменту виникнення права на позов важливим є також і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Жоффр де ля Прадель проти Франції") від 16.12.1992).

Європейський суд з прав людини наголосив, що механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

Судом ураховано, що пред`явленню даного позову передувала низка правових заходів, здійснених для відновлення порушеного права Львівської міської ради на належне їй на праві комунальної власності нерухоме майно, зокрема, подання позову щодо визнання незаконним та скасування рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477, яким вирішено оформити право спільної власності територіальних громад Львівської області за Львівською обласною радою на об`єкти спірного нерухомого майна.

За відсутності відповідного судового рішення про скасування рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477 у частині, що стосується спірного нерухомого майна, можливість Львівської міської ради здійснити захист свого порушеного права була обмежена, у зв`язку з чим судом вважаються слушними доводи прокуратури в цій частині щодо виникнення права на даний позов з моменту набрання рішенням суду у справі № 910/3581/17 законної сили 23.09.2019 року.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 у справі № 916/780/18.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про пред`явлення даного позову в межах строку позовної давності, у зв`язку з чим порушені права позивача підлягають судовому захисту.

З огляду на вище встановлені судом обставини вибуття спірного нерухомого майна з власності Львівської міської ради за відсутності її волі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та витребування в добросовісного набувача ТОВ «Лемберг Міт» такого нерухомого майна на користь Львівської міської ради, а також визнання недійсним свідоцтва про право власності Львівської обласної ради на дане майно та скасування державної реєстрації права приватної власності ТОВ «Лемберг Міт» з одночасним припиненням права приватної власності.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд також вважає за необхідне зауважити щодо посилання ТОВ «Лемберг Міт» на рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 № 44277/98 «Стретч проти Сполученого Королівства», в якому йдеться про неприпустимість позбавлення покупця отриманого від держави майна в разі порушення з боку публічного органу.

Утім, у даному випадку спір у справі стосується приватно-правових відносин, обумовлений порушенням права власності Львівської міської ради на належне їй на праві комунальної власності нерухоме майно. Тобто, правовими підставами для витребування майна у добросовісного набувача в даній справі є не реалізація органом місцевого самоврядування владних повноважень, а вчинення таким органом, як суб`єктом права власності, дій щодо захисту свого порушеного права власності.

З огляду на наведене, у таких правових відносинах орган місцевого самоврядування є рівним учасником господарських відносин.

Одночасно суд вважає також за необхідне зауважити на тому, що питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 викладено правовий висновок про те, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Наведений порядок при поданні першим заступником прокурора Львівської області в інтересах держави даного позову був дотриманий, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними листами прокуратури щодо даного спору.

Так, 06.02.2020 прокуратурою Львівської області у листі № 05/1-42вих-20 до Львівської міської ради повідомлялося про необхідність надати документи та пояснення щодо вжитих заходів претензійно-позовного характеру з метою повернення об`єкту нерухомого майна (по вул. Лемківській, 24) в комунальну власність та щодо наявності судового рішення у справі № 910/3581/17, яким визнано незаконним та скасовано рішення Львівської обласної ради від 26.02.2008 № 477 про оформлення права спільної власності територіальних громад Львівської області за Львівською обласною радою на об`єкти спірного нерухомого майна, що належить Львівській міській раді.

Відповідні документи надані Львівською міською радою (Департаментом гуманітарної політики Управління охорони здоров`я) листом від 21.02.2020, після чого 14.04.2020 прокуратура Львівської області повідомила Львівську міську раду про підготовлення позовної заяви до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ТОВ «Лемберг Міт» про витребування нерухомого майна (за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24 (будівля літ. А-2 площею 417,4 кв.м, гараж Б-1 площею 30,2 кв.м.) та скасування державної реєстрації права приватної власності.

Отже, з огляду на те, що Львівська міська рада після отримання повідомлення прокуратури не звернулася протягом розумного строку до суду щодо захисту прав територіальної громади на нерухоме майно, суд вважає дотриманим першим заступником прокурора Львівської області порядку на звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Львівської міської ради задовольнити повністю.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 13.07.2009, видане Львівською обласною радою на будівлі за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24, у частині відділення фтизіопульмології А-2 площею 417,4 кв.м. та гараж Б-1 30,2кв.м.

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛембергМіт» (80463, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Старий Яричів, вул. Галицька, 143; ідентифікаційний код 36027341) на користь Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Ринок, 1; ідентифікаційний код 04055896) будівлю літ. А-2 площею 417,4 кв.м, гараж Б-1 площею 30,2 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Скасувати державну реєстрацію права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛембергМіт» (80463, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Старий Яричів, вул. Галицька, 143; ідентифікаційний код 36027341) на будівлю літ. А-2 площею 417,4 кв.м , гараж Б-1 площею 30,2 кв.м за адресою: м. Львів, вул. Лемківська, 24, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 з одночасним припиненням права приватної власності.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛембергМіт» (80463, Львівська область, Кам`янка-Бузький район, с. Старий Яричів, вул. Галицька, 143; ідентифікаційний код 36027341) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, пр-кт. Шевченка, 17/19; ідентифікаційний код 02910031) 85 861 (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот шістдесят одну) грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з Львівської обласної ради (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18; ідентифікаційний код 22340506) на користь Львівської обласної прокуратури (79005, м. Львів, пр-кт. Шевченка, 17/19; ідентифікаційний код 02910031) 2102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 09.02.2021 року.

Суддя К.В. Полякова