ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 лютого 2021 року м. ТернопільСправа № 921/36/21
Господарський суд Тернопільської області

Суддя Боровець Я.Я., ознайомившись з позовною заявою №61/01 від 28.01.2021 (вх.№43 від 29.01.2021) та доданими до неї матеріалами, Тернопільської міської ради, м. Тернопіль до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгпреса", м.Тернопіль та Відділу культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації, м.Підгайці, Тернопільська область про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" на торгове приміщення, площею 4,8кв.м., що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова, 9в з одночасним припиненням права власності на дане торгове приміщення за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" та закриття розділу Державного реєстру речових прав за №101 відносно торгового приміщення площею 4,8 кв.м. за адресою м. Тернопіль вул. Живова, 9в, встановив наступне:

За правилами господарського процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172 ГПК України.

Згідно статті 47 Господарського процесуального кодексу України, позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права або обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

У відповідності до пункту 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема (якщо позов подано до кількох відповідачів) - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; правові підстави позову.

Так у позовній заяві позивачем зазначено в якості відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" та Відділ культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації.

Проте, позовна заяви не містить змісту позовних вимог щодо відповідача 2 Відділу культури, молоді та спорту Підгаєцької районної державної адміністрації, м.Підгайці, Тернопільська область, однак позовні вимоги стосуються Управління агропромислового комплексу, економічного розвитку з питань державної реєстрації Підгаєцької районної державної адміністрації..

Таким чином, з метою приведення позовної заяви у відповідність до вимог пункту 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позивачу належить викласти зміст позовних вимог до кожного відповідача, до якого заявлено позов.

Суд зазначає, що позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними, зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Суд наголошує на те, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Як роз"яснено п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. При цьому формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі.

Натомість невизначення позивачем чіткого змісту позовних вимог та підстав позову нівелює можливість дотримання судом вказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

При цьому, суд зауважує, що судове рішення за результатами вирішення спору не може бути абстрактним або умовним, а повинно містити відповідні закону або договору способи захисту прав та інтересів позивача за чітко визначеним переліком вимог.

Також, суд, звертає увагу на тому, що ухвалюючи рішення у справі та формуючи його резолютивну частину, суд повинен чітко вказувати яким чином буде здійснено відновлення порушених прав того чи іншого учасника справи, з метою уникнення можливих ускладнень під час його виконання.

Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Такий висновок міститься у п.25 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі №910/6090/18; у постанові від 04.09.2018 у справі №823/2042/16; у постанові від 05.06.2019 у справі №911/1580/18.

Зазначеного Тернопільською міською радою не враховано при визначенні суб`єктного складу учасників даного спору, відповідно, не сформовано позовних вимог до кожного з відповідачів.

Відповідно до пункту 2 частини1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об"єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частина 1 стаття 4 Закону України "Про судовий збір" зазначає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлені частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року складає 2270 грн 00 коп.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ст. 6 Закону України "Про судовий збір").

Зі змісту прохальної частини (п.1) позову вбачається, що позивач просить суд, зокрема:

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" на торгове приміщення, площею 4,8кв.м., що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова, 9в з одночасним припиненням права власності на дане торгове приміщення за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса".

У вказаному пункті прохальної частини позовної заяви заявником об`єднано дві вимоги немайнового характеру (щодо скасування державної реєстрації права власності), за яку сплачено судовий збір у розмірі 2270,00 грн та (щодо припинення права власності), за яку належить сплатити судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

В якості доказу сплати судового збору заявником до позову долучено платіжне доручення №17 від 20.01.2021 про сплату судового збору в сумі 4540,00 грн, а саме :

- 2270,00 грн за вимогу немайнового характеру (скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса" на торгове приміщення, площею 4,8кв.м., що знаходиться за адресою: м.Тернопіль, вул.Живова, 9в з одночасним припиненням права власності на дане торгове приміщення за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса");

- 2270,00 грн за вимогу немайнового характеру (закриття розділу Державного реєстру речових прав за №101 відносно торгового приміщення площею 4,8 кв.м. за адресою м. Тернопіль вул. Живова, 9в).

Наведене свідчить про те, що позивачем не виконано приписів чинного законодавства щодо сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі щодо вимоги немайнового характеру (припинення права власності на дане торгове приміщення за Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгпреса").

Судовий збір сплачено лише за дві вимоги немайнового характеру замість три вимоги немайнового характеру, зокрема у сумі 4540,00 грн замість необхідних 6810,00 грн.

Отже, заявником до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Пунктом 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", встановлено вимоги засвідчення копії документів, зокрема відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Проте, як вбачається із позовних матеріалів заявником додано ксерокопії документів, які не засвідчені належним чином, зокрема: не вказано - дати засвідчення копії.

А тому, такі ксерокопії документів не можуть бути належними та допустимими доказами при розгляді даного спору.

Отже, наведене свідчить, що позивачем порушено вимоги статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно вимог частини 1 статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина 2 статті 174 ГПК України).

Таким чином, у зв`язку із наведеним, позовна заява підлягає залишенню без руху на підставі частини 1 статті 174 ГПК України, для надання можливості позивачем усунути недоліки позовної заяви, шляхом подання до суду:

- визначення остаточного суб`єктного складу сторін у спірних правовідносинах та у зв`язку з цим зазначити , обґрунтувати заявлені позовні вимоги до кожного з відповідачів та конкретизувати позовні вимоги в прохальній частині позову;

- доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (належним чином засвідчені копії).

Згідно частини 3 статті 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Відповідно до приписів частини 4 статті 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №61/01 від 28.01.2021 (вх.№43 від 29.01.2021) Тернопільської міської ради - залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 10 календарних днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали надіслати заявнику рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:

Тернопільській міській раді, вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано "09" лютого 2021 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію у справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Я.Я. Боровець