ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

15.02.2021 м.Дніпро Справа № 904/3636/20

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Білецька Л.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 року (повний текст складено 31.12.2020 року, суддя Рудь І.А.) у справі №904/3636/20

за позовом Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма" Авангард", с. Олександропіль Петропавлівського району Дніпропетровської області

про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у розмірі 882 655 грн. 66 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського Дніпропетровської області від 23.12.2020 року у справі №904/3636/20 позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма" Авангард" (52713, Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Олександропіль, вул. Леніна, б. 1, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (49010, м. Дніпро, вул. Лабораторна, б. 69, ) збитки, заподіяні державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в сумі 178 364 грн. 80 коп. (сто сімдесят вісім тисяч триста шістдесят чотири грн. 80 коп.) із зарахуванням коштів на аналітичний рахунок, відкритий в головному управлінні Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області за балансовим рахунком 3331 "Кошти, які підлягають розподілу між Державним і місцевими бюджетами".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма" Авангард" (52713, Дніпропетровська область, Петропавлівський район, с. Олександропіль, вул. Леніна, б. 1, ) на користь Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області (49010, м. Дніпро, вул. Лабораторна, б. 69, ) 2 675 грн. 47 коп. (тринадцять тисяч двісті тридцять дев`ять грн.. 83 коп.) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовлено/

Не погодившись з рішенням господарського суду, до апеляційної інстанції звернулась Державна екологічна інспекція Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 року із апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в частині не задоволених позовних вимог.

Вказана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.258 Господарського процесуального кодексу України .

Відповідно до п. 2 ч.3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Визначення поняття судового збору міститься в статті 1 Закон України "Про судовий збір" (далі - Закон) це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до статті 3 наведеного Закону судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Стаття 4 Закону, в редакції чинній на дату звернення з цією апеляційною скаргою, містить вичерпний перелік розміру ставок судового збору. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

П. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Скаржник просить скасувати рішення суду саме в частині відмови щодо стягнення 702 290,86 грн., а відтак сума судового збору що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в цій частині складає 10534,36 грн.

Таким чином, судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 по справі №904/3636/20, в оскаржуваній частині, становить 15801,54 грн. (10534,36 грн. х 150 %).

Проте скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги у зв`язку з недостатністю коштів у державного органу на сплату судового збору, що на думку скаржника не повинно мати наслідків уникнення юридичної відповідальності правопорушникам, які заподіяли шкоду екологічній безпеці України.

Стосовно клопотання про відстрочення судового збору суд зазначає наступне.

Судові процедури повинні бути справедливими, особа не може бути безпідставно позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Разом з тим національне законодавство встановлює механізм відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Так відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, положеннями вищезазначеного Закону не передбачено можливості звільнення або розстрочення сплати судового збору для юридичних осіб ( аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.12.2020 року у справі № 641/3706/14).

Оскільки заявником даної апеляційної скарги є юридична особа, а обставини стосовно неможливості сплати судового збору, вказані у клопотанні, не передбачені вищевказаними приписами закону, то клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Скаржником не додано до апеляційної скарги доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, чим порушено вимоги п.2 ч.3 ст. 258 ГПК України.

Відповідно до ст. 174, ч.ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, залишається без руху.

За таких обставин апеляційну скаргу необхідно залишити без руху і надати скаржнику строк для виправлення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст. 174, 234 ,235, 258 260 ГПК України Центральний апеляційний господарський суд,- УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2020 року у справі №904/3636/20 - залишити без руху.

Скаржнику протягом десяти днів з моменту отримання ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме:

- надати докази сплати судового збору у розмірі 15801,54 грн.

- уточнити вимоги апеляційної скарги;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Л.М. Білецька