ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. Справа№ 910/18931/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Пашкіної С.А.

секретар судового засідання - Добрицька В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" в особі ліквідатора Шаповалова І.В.

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 07.12.2020

у справі №910/18931/20 (суддя Данилова М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" в особі ліквідатора Шаповалова І.В.

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича

про виправлення технічної описки, допущеної в описі майна

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Києва від 07.12.2020 у справі №910/18931/20 відмовлено у відкритті провадження у справі №910/18931/20 за позовною заявою б/н від 01.12.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича про виправлення технічної описки, допущеної в описі майна. Позовну заяву б/н від 01.12.2020 повернуто позивачу разом з заявою про забезпечення позову б/н від 02.12.2020.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись із винесеною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Таміра" в особі ліквідатора Шаповалова І.В. подало апеляційну скаргу, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/18931/20. Скасувати в повному обсязі ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/18931/20. Направити справу №910/18931/20 до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Звертаючи до суду апеляційної інстанції позивач зазначав, що спір щодо внесення будь-яких записів до Державного реєстру речових прав на указане нерухоме майно також має розглядатися за правилами господарського судочинства, оскільки має таку саму правову природу і стосується порушення майнових прав позивача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" в особі ліквідатора Шаповалова І.В. у справі №910/18931/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" в особі ліквідатора Шаповалова І.В. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/18931/20 - задоволено. Поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/18931/20 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" в особі ліквідатора Шаповалова І.В. Розгляд справи призначено на 04.02.2021.

Відповідач своїм правом не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

У судове засідання, яке відбулось представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомленні належним чином, докази про останнє містяться у матеріалах справи.

Частиною 1 статті 232 ГПК України визначено, що судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови та судові накази.

Згідно з ч. 1 ст. 281 ГПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.

Як убачається із матеріалів справи, 01 грудня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 01.12.2020 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, відповідно до яких позивач хоче виправити технічну описку, допущену в описі об`єкта нерухомого майна.

З матеріалів справи убачається, що в обґрунтування заявлених позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Таміра" зазначило, що у 2011 році в межах справи № 5023/7506/11 Господарським судом Харківської області розглядався в тому числі зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" про визнання права власності на самочинне будівництво - нежитлову будівлю літера "У-2", розташовану за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 13, загальною площею 37 755,9 кв.м., яка утворилась внаслідок самочинної реконструкції ТОВ "Таміра" нежитлової будівлі літера "У-2", розташованої за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 13, загальною площею 36 886,8 кв.м., яка належала ТОВ "Таміра" на праві власності.

У подальшому, рішенням Господарського суду Харківської області від 07.11.2011 у справі № 5023/7506/11, зокрема, задоволено зустрічний позов ТОВ "Таміра" та визнано за ТОВ "Таміра" право власності на нежитлову будівлю літера "У-2", розташовану за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 13, загальною площею 37 755,9 кв.м.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2012 у справі № 5023/7506/11 Рішення ГСХО від 07.11.2011 у частині задоволення зустрічного позову ТОВ "Таміра" скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні зустрічного позову ТОВ "Таміра".

Постановою Вищого господарського суду України від 31.07.2012 у справі № 5023/7506/11 за наслідками перегляду Постанови ХАГС від 23.11.2012 останню скасовано, а Рішення ГСХО від 07.11.2011 залишено без змін. Відтак, Рішення ГСХО від 07.11.2011 набрало законної сили.

У подальшому, 09.08.2012 за заявою ТОВ "Таміра" на підставі Рішення ГСХО від 07.11.2011, Постанови ХАГС від 23.11.2012 та Постанови ВГСУ від 31.07.2012 реєстратором Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації-" () Лагутіним С.В. здійснено державну реєстрацію права власності ТОВ "Таміра" на Нежитлову будівлю У-2, що підтверджується витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 35121154 від 09.08.2012.

При цьому зі змісту Витягу від 09.08.2012 убачається, що реєстратором помилково в описі об`єкта в РПВН зазначено "нежитлові приміщення цокольного поверху №1-:21, 23-:-31, 35, 38-:-41, 44, 46-:-54, 56-.-60, 1-го пов. №1-:-12, 14, 15, 26-.-30, 32-:42, 46-:-51, 53-:57, 63, 64, 6б-:-68, 71-:-73, 78, 80, 83-.-95, 102-:-104, 99, 100, 105-.-108, 110, 112-:-129, 138-:-164, 2-го поверху №1-:-25, 29-. -31, 90-. -97, 33, 36, 37, 40-:-49, 24, 50-.--57, 59-.-63, 65-.S9, 98-:-109 в літ. "У-2", замість правильного опису "нежитлова будівля літера "У-2", як зазначено в указаному реєстратором правовстановлюючому документі - Рішенні ГСХО від 07.11.2011.

Позивач зазначав, що реєстратором КП "Харківського міського бюро технічної інвентаризації" було допущено технічну помилку в описі об`єкта нерухомого майна, що призвело до внесення та збереження в РПВН інформації про право власності ТОВ "Таміра" на об`єкт нерухомого майна, опис якого не відповідає змісту правовстановлюючого документу, який власне і був підставою для здійснення державної реєстрації права власності.

29.11.2011 в межах справи № 29/5005/6325/2011 про банкрутство ТОВ "Таміра" було проведено аукціон, на якому було відчужено Нежитлову будівлю У-2.

За результатами Аукціону 29.11.2011 з його переможцем Товариством з обмеженою відповідальністю "Харків-Надра" було укладено договір купівлі-продажу Нежитлової будівлі У-2 від 14.08.2012, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Бінус О.О. за № 1516, в результаті чого ТОВ "Харків-Надра" стало власником нежитлових приміщень цокольного поверху № 1-:-21, 23-:-31, 35, 38-:-41, 44, 46-:-54, 56-:-60, 1-го поверху № 1-:-12, 14, 15, 26-:-30, 32-:-42, 46-:-51, 53-:-57, 63, 64, 66-:-68, 71-:-73, 78, 80, 83-:-95,99, 100, 102-:-104, 105-:-108, 110, 112-:-129, 138-:-164, 2-го поверху № 1-:25, 29-:-31, 90-:-97, 33, 36, 37, 40-:-49, 24, 50-:-57, 59-:- 63, 65-:-89, 98-:-109 в літ. "У-2" загальною площею 37 755,9 кв. м, розташованих за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Морозова, 13.

Однак, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.07.2019 у справі №29/5005/6325/2011 постановлено, зокрема, визнати недійсними результати Аукціону 29.11.2011, Договір купівлі-продажу У-2 та поновити право власності ТОВ "Таміра" на нежитлові приміщення цокольного поверху № 1-:-21, 23-:-31, 35, 38-:-41, 44, 46-:-54, 56-:-60, 1-го поверху N 1-:-12, 14,15, 26-:-30,32-:-42,46-:-51, 53-:-57, 63, 64, 66-:-68, 71- >73,78,80, 83-:-95,99, 100, 102-:-104,105-:-108, 110, 112-:-129,138-:-164, 2-го поверху № 1-:25, 29-:-31, 90-:-97, 33, 36, 37, 40-:-49, 24, 50-.-57, 59-:-63, 65-:-89, 98-:-109 в літ. "У-2" загальною площею 37 755,9 кв. м, розташовані за адресою: Харківська обл., м. Харків, вул. Морозова, 13.

За результатами постановлення зазначеної вище ухвали, 22.07.2019 державним реєстратором Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району Харківської області Лазарєвим Юрієм Олексійовичем на підставі заяви ТОВ "Таміра" було скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ "Харків-Надра" та зареєстровано право власності ТОВ "Таміра" в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними витягами з ДРРП від 23.07.2019 року.

При цьому, згідно з витягом з ДРРП № 174889140 від 23.07.2019 підставою для державної реєстрації права власності ТОВ "Таміра" є Рішення ГСХО від 07.11.2011, Постанова ХАГС від 23.11.2012 та Постанова ВГСУ від 31.07.2012, якими, як вже відзначалося, визнано право власності саме на "нежитлову будівлю літера "У-2", розташовану за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 13, загальною площею 37 755,9 кв.м.".

Однак, на думку позивача, зі змісту Витягу від 23.07.2019 убачається, що державним реєстратором Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району Харківської області Лазарєвим Ю.О. знову помилково в описі об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 32517596 від 22.07.2019, зазначено "нежитлові приміщення цокольного поверху №1-:21, 23-.-31, 35, 38-:-41, 44, 46-:-54, 56-.-60, 1-го пов. №1-:-12, 14, 15, 26-.-30, 32-:42, 46-:-51, 53-:57, 63, 64, 66-:-68, 71-:-73, 78, 80, 83-.-95, 102-:-104, 99, 100, 105-:- 108, 110, 112-:-129, 138-:-164, 2-го поверху №1-:-25, 29-.-31, 90-.-97, 33, 36, 37, 40-:-49, 24, 50- :-57, 59-:-63, 65-:-89, 98-:-109 в літ. "У-2", замість правильного опису "нежитлова будівля літера "У-2", як зазначено у вказаному реєстратором правовстановлюючому документі.

Позивач вважає, що державним реєстратором Зачепилівської селищної ради Зачепилівського району Харківської області Лазарєвим Ю.О. при здійсненні державної реєстрації права власності ТОВ "Таміра" на Нежитлову будівлю У-2 в ДРРП знову допущено технічну помилку в описі об`єкта нерухомого майна.

Ураховуючи вищевикладене, 12.11.2020 ТОВ "Таміра" звернулася до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленко Сергія Анатолійовича із заявою про здійснення реєстраційної дії з виправлення технічної помилки, допущеної в описі об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер в ДРРП 101) шляхом заміни слів "нежитлові приміщення цокольного поверху №1-:21, 23-. -31, 35, 38-:-41, 44, 46-:-54, 56-. -60, 1-го пов. №1-:-12, 14, 15, 26-.-30, 32-:42, 46-:-51, 53-:57, 63, 64, 66-:-68, 71- :-73, 78, 80, 83-.-95, 102-:-104, 99, 100, 105-:-108, 110, 112-:-129, 138-.-164, 2-го поверху №1-:- 25, 29-.-31, 90-.-97, 33, 36, 37, 40-:-49, 24, 50-.-57, 59-.-63, 65-.S9, 98-:-109 в літ. "У-2" на "нежитлова будівля літера "У-2.

Однак, відповідач своїм рішенням про відмову у державній реєстрації відмовив у державній реєстрації прав за Заявою ТОВ "Таміра".

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Відповідно до Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 розгляд скарг у сфері державної реєстрації здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами у межах компетенції, визначеної законом.

З набранням чинності Законом України від 04.07.2012 №5037-VI Закон України "Про нотаріат" було доповнено статтею 461, що стосується здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Таким чином, з 01.01.2013 нотаріуси України отримали повноваження щодо проведення реєстрації права власності, користування нерухомим майном, усіх інших речових прав і їх обтяжень безпосередньо під час вчинення нотаріальної дії.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме:

1) право власності на нерухоме майно;

2) право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном;

3) інші речові права відповідно до закону;

4) податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Суд звертає увагу, що повноваження нотаріуса у сфері державної реєстрації прав є душе широкими. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 9 вищезазначеного Закону державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав;

2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав;

3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи;

4) веде реєстраційні справи щодо об`єктів нерухомого майна;

5) присвоює реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації;

6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом;

8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень;

81) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки;

9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

При цьому, нотаріуси здійснюють усі повноваження державного реєстратора, крім ведення реєстраційних справ та видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Таким чином, нотаріус у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій щодо нерухомого майна має право здійснювати державну реєстрацію будь-якого речового права та будь-якого обтяження відносно цього нерухомого майна, без обмежень.

Повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов`язуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном. При цьому, кількість і вид реєстраційних дій безпосередньо залежить від багатьох обставин і умов, у тому числі від того, яка саме нотаріальна дія вчиняється; чи відкрито на об`єкт нерухомого майна розділ до моменту вчинення нотаріальної дії; який об`єкт нерухомого майна є предметом вчинюваної нотаріальної дії і т. д. Водночас, проаналізувавши основні положення чинного законодавства, можна зробити деякі узагальнення щодо порядку та послідовності здійснення нотаріусом державної реєстрації прав та обтяжень нерухомого майна.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України, визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Частиною третьою статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Згідно з ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Як убачається зі змісту рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 №9-зп слідує, що не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 125 Конституції України установлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідачем за указаною позовною заявою визначено Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Михайленка Сергія Анатолійовича, який діяв як державний реєстратор, який відмовив у задоволенні заяви про виправлення описки, допущеної в описі об`єкта нерухомого майна. З викладеного вище слідує, що в цьому спорі відсутній спір про право, а має місце процедурне питання - виправлення технічної описки.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відтак, ураховуючи ту обставину, що відповідачем є приватний нотаріус, який вчиняв дії як державний реєстратор, з огляду на зміст ст.ст. 4, 20 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що даний спір не підлягає розгляду в господарських судах.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства України, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду погоджується із висновком Господарського суду м. Києва, що указаний спір віднесений до юрисдикції адміністративних судів.

Відмова господарського суду в прийнятті даної позовної заяви не суперечить ч. 3 ст.124 Конституції України, оскільки це не позбавляє позивача права на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів у спосіб і в порядку, установленому Конституцією України та законами України, зокрема подання відповідної позовної заяви до суду іншої юрисдикції в порядку цивільного судочинства з врахуванням суб`єктного складу сторін.

Крім того, відповідно до ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно зі ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів вважає безпідставними доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" в особі ліквідатора Шаповалова І.В., наведені в апеляційній скарзі стосовного порушення Господарським судом м. Києва норм процесуального права.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Таміра" в особі ліквідатора Шаповалова І.В. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/18931/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 у справі №910/18931/20 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.02.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

С.А. Пашкіна