РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

05.02.2021Справа № 911/1149/20
За позовом Заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ ФІНАНС ГРУП"

про стягнення 53 423,11 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:
Заступник військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква подав на розгляд суду позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю ПРЕМІУМ ФІНАНС ГРУП про стягнення 53423,11 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.2020 позовну заяву залишено без руху.

03.08.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2020 відкрито провадження у справі № 911/1149/20 та призначено засідання на 25.09.2020.

18.09.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано відзив на позовну заяву.

25.09.2020 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 28.09.2020 розгляд справи призначено на 13.11.2020.

В судове засіданні 13.11.2020 представник позивача не з?явився.

В судове засіданні 13.11.2020 представник відповідача з?явився, надав свої усні пояснення по суті позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2021 відкладено розгляд справи на 14.12.2021.

17.11.2020 відділом діловодства суду від представник Міністерства оборони отримано пояснення у справі

В судовому засіданні 14.12.2020 оголошено перерву до 05.02.2021.

В судове засідання 05.02.2021 представник позивача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання 05.02.2021 представник відповідача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні судом винесено вступну та резолютивну частини рішення .

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

Між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла Церква та ТОВ «ПРЕМІУМ ФІНАНС ГРУП» укладено договір про відшкодування вартості електричної енергії (КЕКВ 2273), спожитої в процесі надання послуг з харчування №18 від 01.01.2019 року.

Відповідно до п. 1.1 Договору, Сторона 1 (Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква - Позивач) забезпечує Сторону 2 (ТОВ «ПРЕМІУМ ФІНАНС ГРУП» - Відповідач) електричною енергією, яка отримана від постачальної організації ТОВ «Київська обласна ЕК» та ТОВ «Черкасиенергозбут», для забезпечення надання послуг з харчування особового складу Збройних Сил України.

Згідно із п. 1.2. Договору, Сторона 2 відшкодовує Стороні 1 вартість електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування №286/2/18/177 від 29.12.2018 року, (далі - Договір з харчування) для кожної військової частини та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до пп. 2.3.3 п. 2.3. Договору, Сторона 2 повинна здійснити остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію до 25 числа, місяця, який слідує за звітним на реєстраційні або спеціальні реєстраційні рахунки КЕВ м. Біла Церква.

Відповідно до абз. 3 п. 6.5. Договору, Остаточний розрахунок здійснюється за спожиту електричну енергію не пізніше 25 числа, місяця після надання послуг, виходячи з вартості фактично отриманих, але не сплачених Стороні 1 послуг за звітний місяць.

Відповідачем протягом 2019 року здійснено споживання електричної енергії. Вказане підтверджується актами про зняття показників лічильників та актами про відшкодування електричної енергії від №70 від 31.01.2019, №111 від 28.02.2019 року, №148 від 31.03.2019 року, №179 від 30.04.2019 року, №218 від 31.05.2019, №253 від 30.06.2019, №289 від 31.07.2019, №358 від 30.09.2019, №396 від 31.10.2019.

Позивач обґрунтовує свої вимоги не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо вчасної сплати вартості електроенергії.

Відповідно до п.4.2.1. Договору, за порушення термінів відшкодування вартості спожитої електричної енергії Сторона 2 сплачує Стороні 1 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент прострочення, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної сплати, а також з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

В зв`язку із порушенням строків оплати вартості електроенергії позивачем нараховано пеню в розмірі 42808,25 грн., інфляцію в розмірі 6822,12 грн., 3% річних в розмірі 3792,74 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог в зв`язку із їх безпідставністю.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається із вище зазначених норм, правові наслідки настають в зв`язку із порушенням взятих на себе зобов`язань, проте позивачем не надано доказів прострочення відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Враховуючи вище зазначене та наявні в матеріалах справи докази, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:
Відмовити в задоволенні позову.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.02.2021.

Суддя В.І. Мельник