Справа № 910/6306/20
судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Стратієнко Л.В.
на постанову Верховного Суду від 03.02.2021
у справі за позовом 1) ОСОБА_1 , 2) ОСОБА_2 , 3) ОСОБА_3 , 4) ОСОБА_4 , 5) ОСОБА_5 , 6) ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Домінанта Трейд" та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства «Інтровест» про визнання недійсними договорів, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та визнано недійсними договори купівлі-продажу акцій №№ БВ-18/04/12-9, БВ-18/04/12-14, БВ-18/04/12-12, БВ-18/04/12-13, БВ-18/04/12-10, БВ-18/04/12-11 від 12.04.2018.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, особа яка не брала участі в розгляді справи - ОСОБА_8 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 на підставі пункту 3 частини 1 статті 264 ГПК України.

За висновками суду апеляційної інстанції рішенням Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 питання про права, інтереси або обов`язки скаржника - ОСОБА_8 не вирішувалось.

У грудні 2020 року ОСОБА_8 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати вказану ухвалу, а справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Підставами для скасування судового рішення ОСОБА_8 зазначав порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції, а саме: пункт 3 частини 1 статті 264, частину 1 статті 254 ГПК України. Також скаржник посилався на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 у справі №5023/4734/12.

Постановою Верховного Суду від 03.02.2021 касаційну скаргу ОСОБА_8 залишено без задоволення, а ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 без змін.

Залишаючи в силі вказане судове рішення, суд касаційної інстанції визнав обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , оскільки він не є учасником справи, а питання щодо його прав (інтересів, обов`язків) суд не вирішував, мотивувальна та резолютивна частини рішення не містять висновків про права та обов`язки ОСОБА_8 .

Вважаю, що суд касаційної інстанцій дійшов помилкового висновку про законність ухвали Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020, а тому, враховуючи принцип правової визначеності, висловлюю окрему думку згідно з ч. 3 ст. 34 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у справі, яка розглядається, є визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій ПрАТ "Інтровест".

За висновком суду першої інстанції, оспорювані договори купівлі-продажу були вчинені з порушенням приписів п. 6.3 статуту ПрАТ "Інтровест" та ст. 7 Закону України "Про акціонерні товариства" без повідомлення інших акціонерів товариства про намір відповідача продати акції, введенням в оману продавцем покупців в момент вчинення оспорюваних правочинів щодо обставин дотримання норм статуту ПрАТ "Інтровест".

Обґрунтовуючи право на апеляційне оскарження, порушення його прав та інтересів, ОСОБА_8 посилався на те, що станом на момент укладення оспорюваних договорів він був акціонером ПрАТ "Інтровест", тож володів переважним правом на придбання акцій вказаного товариства, які були продані відповідачем позивачам за оспорюваними договорами у цій справі.

На переконання скаржника, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції фактично вирішив питання про права та інтереси ОСОБА_8 , оскільки оскаржуваним рішенням визнано недійсними договори купівлі-продажу цінних паперів, емітованих ПрАТ "Інтровест", оскільки вони були укладені в порушення переважного права акціонерів на викуп цінних паперів (акцій), тож оскаржуваним рішенням позбавлено скаржника як акціонера товариства можливості реалізувати своє переважне право на переведення на себе прав та обов`язків покупця акцій ПрАТ "Інтровест" за оспорюваними договорами.

Право особи, яка не брала участі у справі, на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції закріплене і у частині 1 статті 254 ГПК України, відповідно до якої учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи. Тобто, суд має розглянути і вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення наведено висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом дослідження Господарського суду міста Києва у цій справі були обставини повідомлення ОСОБА_7 інших акціонерів ПрАТ "Інтровест", зокрема і ОСОБА_8 , про намір продажу акцій товариства.

У мотивувальній частині рішення Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 зазначено про порушення ОСОБА_7 переважного права інших акціонерів ПрАТ "Інтровест" на придбання акцій товариства, тобто судом наведено висновки про права ОСОБА_8 як акціонера ПрАТ "Інтровест".

Враховуючи те, що рішенням Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 визнано недійсними договори щодо продажу ОСОБА_7 акцій ПрАТ "Інтровест" на користь третіх осіб, вказане рішення впливає на права, інтереси і обов`язки ОСОБА_8 як акціонера ПрАТ "Інтровест", оскільки в цьому випадку, дійсність/недійсність вказаних договорів купівлі-продажу акцій ПрАТ "Інтровест" впливає на обсяг прав ОСОБА_8 щодо можливості переведення на нього прав та обов`язків покупця акцій ПрАТ "Інтровест".

Тобто судом розглянуто і вирішено спір, який стосується прав ОСОБА_8 як акціонера ПрАТ "Інтровест" у правовідносинах щодо продажу ОСОБА_7 акцій вказаного товариства, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом є скаржник. В судовому рішенні міститься судження про права та обов`язки ОСОБА_8 у відповідних правовідносинах.

Наявність підстав для переведення, зокрема на ОСОБА_8 , прав та обов`язків покупця акцій ПрАТ "Інтровест" досліджується судом у справі № 910/5350/18.

В ухвалі Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 у справі № 910/5350/18 місцевий господарський суд також дійшов висновку, що дійсність договорів, права та обов`язки за якими просить перевести на його користь ОСОБА_8 , має суттєве значення для вирішення спору у справі № 910/5350/18, тобто може вплинути на можливість переведення на ОСОБА_8 прав та обов`язків покупця акцій ПрАТ "Інтровест".

Враховуючи фактичне визнання позову відповідачем, ненадання судом оцінки аргументам та доводам ОСОБА_8 і вирішення спору без всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього їх дослідження може призвести до безпідставного позбавлення ОСОБА_8 права переведення на нього прав та обов`язків покупця акцій ПрАТ "Інтровест".

Зазначені обставини мають істотне значення для правильного вирішення спору у справі, однак помилково залишені поза увагою суду апеляційної інстанції при закритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_8 , чим порушено приписи статті 254 ГПК України.

Також необхідно зазначити, що у постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у цій справі наявне посилання на висновки Верховного Суду у постанові від 11.07.2018 у справі №5023/4734/12 та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, проте така аргументація прийнятої постанови у цій справі не може мати визначальне значення з огляду на те, що у справах №5023/4734/12 та № 904/897/19 не досліджувалось питання про права та інтереси акціонера товариства у випадку порушення його переважного права на викуп цінних паперів (акцій) товариства.

Вважаю, що Верховний Суд мав задовольнити касаційну скаргу ОСОБА_8 , ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2020 скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду відповідно до частини 6 статті 310 ГПК України.

Суддя Л. Стратієнко