ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2021 року справа № 925/1261/20

м. Черкаси

За позовом приватного підприємства "Надія"

до державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів"

про стягнення 882985,90 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

від позивача: адвокат Барілова Є.А. за ордером від 02.11.2020 серія ЧК№90429;

від відповідача: юрисконсульта підприємства Валової Ю.В. за довіреністю від 31.05.2020.

Приватне підприємство "Надія" (далі також позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів" (далі також - відповідач) про стягнення 882985,90 грн. заборгованості, у тому числі: 752274,19 грн. основного боргу за надані охоронні послуги, 49791,82 грн. три проценти річних та 80919,89 грн. інфляційних втрат.

Також позивач у позовній заяві просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань щодо оплати охоронних послуг, наданих позивачем за укладеним між позивачем та відповідачем як банкрутом в особі його ліквідатора арбітражного керуючого Звєздічева С.О. договором про надання послуг з охорони об`єкту від 20.11.2017.

Ухвалою від 05.10.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1261/20, вирішив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив у справі підготовче засідання на 09 год. 00 хв. 05.11.2020 у приміщенні Господарського суду Черкаської області та встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

20 жовтня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив відповідача із запереченнями проти позову.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказав на таке:

- постановою Господарського суду Черкаської області від 04.05.2017 у справі №05/14/2617 державне підприємство "Черкаський державний завод хімічних реактивів" визнано банкрутом, відкрито його ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Звєздічева С.О. Постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2017 скасовано постанову Господарського суду Черкаської області від 04.05.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 у справі №05/14/2617, відповідно до яких ліквідатором банкрута у справі №05/14/2517 було призначено арбітражного керуючого Звєздічева М.О., а матеріали справи №05/14/2617 передано до Господарського суду Черкаської області для продовження процедури санації. Тобто, повноваження арбітражного керуючого Звєздічева М.О. як ліквідатора банкрута були припинені з 05.12.2017;

- ухвалою від 08.04.2019 Господарський суду Черкаської області закрив провадження у справі №05/14/2617 про банкрутство державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів";

- ухвалою від 03.07.2019 Господарський суду Черкаської області поновив провадження у справі №05/14/2617 про банкрутство державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів";

- ухвалою від 11.11.2019 Господарський суду Черкаської області закрив провадження у справі №05/14/2617 про банкрутство державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів";

- власником майна відповідача є Фонд державного майна України, тому саме останній має бути відповідачем у цій справі, а не державне підприємство "Черкаський державний завод хімічних реактивів";

- за наявними у відповідача даними про вхідну/вихідну кореспонденцію підприємства за період з кінця 2017 року і на початок 2018 року жодна кореспонденція, в тому числі і договори від позивача не надходила і не значиться. Ліквідатором Звєздічевим М.О. та позивачем договір про надання послуг з охорони об`єкту від 20.11.2017 та інша фінансово-господарська документація підприємства відповідачу не надавалася;

- визначення у договорі про надання послуг з охорони об`єкту від 20.11.2017 його сторонами першого розрахункового періоду з 22.11.2017 по 31.05.2018 і решти розрахункових періодів, починаючи з 01.06.2018, в один календарний місяць для відповідача є незрозумілим;

- не підлягають стягненню з відповідача нараховані позивачем в супереч вимогам п. 43 розділу Х Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" інфляційні втрати і 3% річних.

Ухвалою від 05.11.2020 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання у справі №925/1261/20 на 10 год. 00 хв. 26.11.2020 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

09 листопада 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшла відповідь на відзив, якою представник позивача відхилив заперечення відповідача проти позову і підтвердив доводи, приведені в обґрунтування позову.

17 листопада 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшло заперечення на відповідь на відзив, яким відповідач відхилив доводи представника позивача, приведені ним у відповіді на відзив і підтвердив доводи в обґрунтування заперечень проти позову, приведені у відзиві.

Ухвалою від 26.11.2020 Господарський суд Черкаської області відповідно до ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України залишив позовну заяву позивача без руху та установив йому строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до Господарського суду Черкаської області обґрунтованого (докладного) розрахунку стягуваних сум основного боргу, трьох процентів річних та інфляційних втрат.

02 грудня 2020 року до Господарського суду Черкаської області разом із відповідною заявою позивача надійшли докази своєчасного усунення встановлених ухвалою від 26.11.2020 недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 03.12.2020 Господарський суд Черкаської області продовжив розгляд справи №925/1261/20 та призначив у ній підготовче засідання на 10 год. 30 хв. 22.12.2020 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У підготовчому засіданні, яке відбулося 22.12.2020 у справі №925/1261/20, Господарський суд Черкаської оголосив перерву до 14 год. 30 хв. 29 грудня 2020 року, про що повідомив позивача і відповідача під розписку.

29 грудня 2020 року після закінчення перерви у судовому засіданні у справі №925/1261/20 господарський суд розглянув клопотання відповідача про залучення до участі у справі Фонду державного майна України третьою особою без самостійних вимог щодо предмета позову на стороні відповідача і залишив це клопотання без задоволення, про що без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання.

Ухвалою від 29.12.2020 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження у справі №925/1261/20 та призначив її до розгляду по суті у судовому засіданні на 11 год. 30 хв. 28.01.2021 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.01.2021 за участю представників обох сторін, господарський суд розглянув справу №925/1261/20 по суті та оголосив вступну і резолютивну частини ухваленого ним у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши обставини справи, Господарський суд Черкаської області

УСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Черкаської області від 04.05.2017 у справі №05/14/2617 державне підприємство "Черкаський державний завод хімічних реактивів" визнано банкрутом, відкрито його ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Звєздічева С.О.

Київський апеляційний господарський суд постановою від 04.10.2017 залишив постанову Господарського суду Черкаської області від 04.05.2017 у справі №05/14/2617 без змін.

20 листопада 2017 року позивач в особі директора Волчановського В.І., як охорона, та відповідач в особі ліквідатора Звєздічева М.О., як замовник, уклали між собою договір про надання послуг з охорони об`єкту (далі договір від 20.11.2017), який містить, зокрема, такі умови (пункти):

1.1. Замовник передає, а охорона приймає під охорону об`єкти, що знаходяться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 21 та перераховані у дислокації (додаток 1) і позначені у плані (схемі) об`єктів, що охороняються. Кількість постів охорони 1 (один) шт.

2.1. Оплату послуг з охорони об`єктів та матеріальних цінностей за цим договором здійснює замовник.

Вартість послуг з розрахунку за один календарний місяць одного посту встановлюється окремим протоколом погодження договірної ціни між замовником і охороною, що є невід`ємною частиною договору (додаток №3).

У разі зміни норм витрат охорони, у тому числі при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що викликають зміну суми витрат на утримання охорони, сума договору змінюється на основі наданого охороною обґрунтованого розрахунку без переоформлення договору.

2.2. Оплата за охорону здійснюється замовником на підставі акту виконаних робіт за підписом сторін.

2.3. Акт виконаних робіт оформлюється належним чином охороною і подається для підписання замовнику не пізніше, ніж до 02 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом.

2.3.1. Сторони домовились про наступні розрахункові періоди:

А) перший розрахунковий період з 22.11.2017 по 31.05.2018, за результатами якого складається Акт виконаних робіт.

Б) з 01.06.2018 розрахунковий період становить один календарний місяць. Акт виконаних робіт складається до 30 числа розрахункового періоду.

2.4. Замовник повинен розглянути та підписати акт або направити охороні письмову мотивовану відмову від прийняття робіт протягом 3 (трьох) календарних днів.

У paзі не повернення замовником охороні підписаного у визначені в договорі строки акту виконаних робіт або не надання аргументованої відмови у прийманні такий акт вважається підписаним з боку замовника, а роботи надані за актом підлягають оплаті на умовах договору.

5.1. Цей договір укладається строком на один рік і набирає чинності 22 листопада 2017 року. Якщо за один місяць до закінчення строку договору жодна з сторін не вимагатиме його припинення, договір вважається подовженим на таких же умовах і на той же строк.

Кожна із сторін має право розірвати договір, повідомивши другу сторону письмово за один місяць, при повному розрахунку за послуги.

До договору від 20.11.2017 його сторони підписали згадувані у ньому додатки №1, №2 і №3.

Додатком №3 "Протокол погодження договірної ціни" до договору від 20.11.2017 сторони визначили ціну послуги охорони із розрахунку вартості одного поста охорони в сумі 35000,00 грн. з ПДВ за один місяць.

01 грудня 2017 року позивач в особі директора Волчановського В.І. та відповідач в особі ліквідатора Звєздічева М.О. уклали додаткову угоду №1 до договору від 20.11.2017, якою:

- п. 1.1 цього договору виклали в наступній редакції:

"1.1 Замовник передає, а охорона приймає під охорону об`єкти, що знаходяться за адресою: м. Черкаси, вул. Чигиринська, 21 та перераховані у дислокації (додаток 1) і позначені у плані (схемі) об`єктів, що охороняються. Кількість постів охорони 3 (три) шт.";

- внесли відповідні зміни у дислокацію (додаток №1 до договору).

Вищий господарський суд України постановою від 05.12.2017 скасував постанову Господарського суду Черкаської області від 04.05.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 у справі №05/14/2617, а матеріали справи №05/14/2617 передав до Господарського суду Черкаської області для продовження процедури санації.

20 червня 2018 року позивач із супровідним листом від 19.06.2018 №276 надіслав відповідачу два примірники підписаного позивачем акта здачі прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2018 №ОУ-0000064 на охоронні послуги, надані у період з 22.11.2017 по 31.05.2018 на суму 640500,00 грн. з ПДВ. Супровідним листом від 19.06.2018 №276 позивач просив відповідача підписати та повернути позивачу один примірник акта здачі прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2018№ОУ-0000064 і повідомив відповідача, що у разі не повернення підписаного у визначені договором від 20.11.2017 строки акут виконаних робіт, або не надання аргументованої відмови у прийманні наданих послуг з охорони об`єкту, такий акт вважається підписаний з боку відповідача, а роботи надані за актом - прийнятими та такими, що підлягають оплаті протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання зазначеного акту.

Акт здачі прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2018 №ОУ-0000064 разом із супровідним листом від 19.06.2018 №276 позивач надіслав відповідачу рекомендованим листом з описом вкладення і з повідомленням про вручення, згідно з яким відповідач одержав цей рекомендований лист 26.06.2018.

02 липня 2018 року позивач із супровідним листом від 02.07.2018 №299 надіслав відповідачу два примірники підписаного позивачем акта здачі прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2018 №ОУ-0000073 на охоронні послуги, надані у червні 2018 року на суму 105000,00 грн. з ПДВ. Супровідним листом від 02.07.2018 №299 позивач просив відповідача підписати та повернути позивачу один примірник акта здачі прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2018 №ОУ-0000073 і повідомив відповідача, що у разі не повернення підписаного у визначені договором від 20.11.2017 строки акут виконаних робіт, або не надання аргументованої відмови у прийманні наданих послуг з охорони об`єкту, такий акт вважається підписаний з боку відповідача, а роботи надані за актом - прийнятими та такими, що підлягають оплаті протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання зазначеного акту. Також позивач заявив у цьому супровідному листі, що у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язків щодо оплати наданих послуг він зупиняє виконання своїх обов`язків за договором від 20.11.2017 з 03.07.2018.

Акт здачі прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2018 №ОУ-0000073 разом із супровідним листом від 02.07.2018 №299 позивач надіслав відповідачу рекомендованим листом з описом вкладення і з повідомленням про вручення, згідно з яким відповідач одержав цей рекомендований лист 03.07.2018.

Відповідач надіслані йому позивачем акти здачі прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2018 №ОУ-0000064 і від 30.06.2018 №ОУ-0000073 не підписав і позивачу не повернув.

Отже, згідно з актами здачі прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2018 №ОУ-0000064 і від 30.06.2018 №ОУ-0000073 позивач у період з 22.11.2017 по 30.06.2018 надав відповідачу охоронні послуги на загальну суму 745500,00 грн. (640500,00 грн. + 105000,00 грн.), які відповідач не оплатив.

Крім того, позивач до стягуваної суми боргу включив ще й 6774,19 грн. плати за охоронні послуги надані за два дні 01 та 02.07.2018. Отож за розрахунком позивача стягувана сума основного боргу становить 752274,19 грн. (745500,00 грн. + 6774,19 грн.). При цьому доказів надіслання відповідачу акту здачі прийняття робіт (надання послуг) на ці послуги на суму 6774,19 позивач господарському суду не надав.

За порушення встановленого договором від 20.11.2017 строку оплати охоронних послуг, наданих у період з 22.11.2017 по 02.07.2018, позивач на суму боргу 752274,19 грн. нарахував відповідачу до сплати передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати за період прострочення з липня 2018 року по серпень 2020 в сумі 80919,89 грн. та три проценти річних за період прострочення з 03.07.2018 по 15.09.2020 в сумі 49791,82 грн.

Відповідач у позасудовому стягувані суму основного боргу за надані позивачем охоронні послуги та нараховані позивачем суми інфляційних втрат і трьох процентів річних не сплатив, що й спричинило даний спір.

Господарський суд Черкаської області в судовому засіданні оглянув оригінали договору від 20.11.2017 та усіх інших, поданих позивачем з позовом документів, і не установив невідповідностей їх копій оригіналам.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній в 2017 році, ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Частиною 3 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній в 2017 році, встановлено, що з дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута.

Частина 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським зобов`язанням визнає зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частина 1 ст. 174 Господарського кодексу України передбачає можливість виникнення господарських зобов`язань з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 978 за договором охорони охоронець, який є суб`єктом підприємницької діяльності, зобов`язується забезпечити недоторканість особи чи майна, які охороняються, Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов`язані виконувати передбачені договором правила особистої безпеки та майнової безпеки і щомісячно сплачувати встановлені плату.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд дійшов таких висновків.

Відповідно до постанови Господарського суду Черкаської області від 04.05.2017 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 у справі №05/14/2617 про банкрутство державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів" станом на 20.11.2017 арбітражний керуючий Звєздічев М.О. був ліквідатором цього підприємства, визнаного на той час банкрутом.

Отож ліквідатор Звєздічев М.О. станом на 20.11.2017 в ході здійснення визначених ч. 2 та 3 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повноважень ліквідатора вправі був укладати від імені банкрута - державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів" договори, безпосередньо пов`язані із здійсненням ліквідаційної процедури, зокрема зі збереженням майна банкрута.

Договір від 20.11.2017 є саме таким господарським договором охорони, метою якого є збереження майна банкрута - державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів".

Відсутність у відповідача примірника договору від 20.11.2017, ненадання йому цього договору арбітражним керуючим Звєздічевим М.О. не означає, що цей договір не укладався.

Визначення у договорі від 20.11.2017 першого розрахункового періоду з 22.11.2017 по 31.05.2018 і решти розрахункових періодів, починаючи з 01.06.2018, в один календарний місяць є правом його сторін. Нерозуміння відповідачем такого підходу сторін договору від 20.11.2017 у визначенні розрахункових періодів також не є підставою вважати, що цей договір 20.11.2017 не укладався.

Зі скасуванням постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2017 постанови Господарського суду Черкаської області від 04.05.2017 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2017 у справі №05/14/2617 і припиненням повноважень арбітражного керуючого Звєздічева М.О. як ліквідатора банкрута договір від 20.11.2017 року не припинився. Докази його розірвання за згодою сторін відсутні.

Відповідач у відзиві та у запереченні на відповідь на відзив не заперечив самого факту надання позивачем відповідачу у період з 22.11.2017 по 30.06.2018 охоронних послуг на суму 745500,00 грн. і не надав суду доказів на спростування наданих позивачем на підтвердження цього факту доказів: актів здачі прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2018 №ОУ-0000064 і від 30.06.2018 №ОУ-0000073 і доказів надіслання та вручення цих актів відповідачу.

Отож, враховуючи вимоги ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, факт надання позивачем відповідачу у період з 22.11.2017 по 30.06.2018 охоронних послуг за договором від 20.11.2017 на суму 745500,00 грн. слід вважати доведеним у зв`язку із більшою вірогідністю наданих позивачем на підтвердження цього факту доказів.

Акта здачі прийняття робіт (надання послуг) чи інших доказів на підтвердження надання відповідачу охоронних послуг протягом 01.07.2018 і 02.07.2018 позивач суду не надав.

Пункт 2.2 договору від 20.11.2017 підставою для оплати охоронних послуг визначає акт виконаних робіт.

Ненадання позивачем такого акту щодо охоронних послуг за два перші дні липня 2018 року означає про недоведеність факту надання позивачем відповідачу охоронних послуг у ці два дні і відповідно про відсутність підстав для стягнення з відповідача нарахованої позивачем за ці два дні суми боргу в розмірі 6774,19 грн.

Договором від 20.11.2017 строк виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати наданих позивачем охоронних послуг не встановлений і обов`язок негайного виконання цього зобов`язання не випливає і договору або актів цивільного законодавства.

Отже, за правилами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України відповідач мав оплатити надані позивачем охоронні послуги у семиденний строк від дня пред`явлення позивачем листами від 19.06.2018 №276 і від 02.07.2018 №299 вимог про оплату охоронних послуг, наданих у періоди з 22.11.2017 по 31.05.2018 і з 01.06.2018 по 30.06.2018 відповідно.

Лист позивача від 19.06.2018 №276 про оплату охоронних послуг, наданих згідно з актом здачі прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2018 №ОУ-0000064 на суму 640500,00 грн., відповідач одержав 25.06.2018, отож мав оплатити ці послуги до 02.07.2018 включно.

Лист позивача від 02.07.2018 №299 про оплату охоронних послуг, наданих згідно з актом здачі прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2018 №ОУ-0000073 на суму 105000,00 грн., відповідач одержав 03.07.2018, отож мав оплатити ці послуги до 10.07.2018 включно.

Неоплата відповідачем вартості наданих позивачем у період з 22.11.2017 по 30.06.2018 охоронних послуг є підставою для нарахування відповідачу передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат і трьох процентів річних.

Таким чином, за вказаний у розрахунку позивача період прострочення в оплаті наданих охоронних послуг з 03.07.2018 по 15.09.2020 позивач має право на стягнення з відповідача 80191,23 грн. інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу 745500,00 грн. за період прострочення з липня 2018 року по серпень 2020 року, 49274,42 грн. три проценти річних, в тому числі: 241,15 грн., нарахованих на суму боргу 640500,00 грн. за період прострочення з 03.07.2018 по 10.07.2018, і 48853,27 грн., нарахованих на суму боргу 745500,00 грн. за період прострочення з 11.07.2018 по 15.09.2020.

Твердження відповідача про невідповідність нарахованих позивачем сум інфляційних втрат і трьох процентів річних вимогам п. 43 розділу Х Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є безпідставним.

Відповідно до п. 43 розділу Х Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачені цим пунктом обмеження щодо застосування індексу інфляції та трьох процентів річних не поширюються на задоволення вимог поточних кредиторів.

Вимоги позивача, що розглядаються у цій справі, є поточними, тому на них не поширюються передбачені п. 43 розділу Х Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" обмеження щодо застосування індексу інфляції та трьох процентів річних.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідача на користь позивача 745500,00 грн. боргу, 80191,23 грн. інфляційних нарахувань та 49274,42 грн. три проценти річних.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 28.09.2020 №8836 сплатив 13244,80 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог частину сплаченого позивачем за подання позову судового збору в сумі 13124,48 грн. слід покласти на відповідача, а решту в сумі 120,32 грн. на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Судовий збір за подання позову в сумі 13124,48 грн. покласти на відповідача, а в сумі 120,32 грн. - на позивача.

Стягнути з державного підприємства "Черкаський державний завод хімічних реактивів" (вул. Чигиринська, 21, м. Черкаси, 18036, ) на користь приватного підприємства "Надія" (вул. О. Дашковича, буд. 27, м. Черкаси, 18000, ) 745500,00 грн. (сімсот сорок п`ять тисяч п`ятсот гривень 00 коп.) боргу, 80191,23 грн. (вісімдесят тисяч сто дев`яносто одна гривня 23 коп.) інфляційних нарахувань, 49274,42 грн. (сорок дев`ять тисяч двісті сімдесят чотири гривні 42 коп.) три проценти річних та 13124,48 грн. (тринадцять тисяч сто двадцять чотири гривні 48 коп.) судового збору.

В решті позову відмовити.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 15 лютого 2021 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко