ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.02.2021 Справа № 917/93/21

Суддя Тимощенко О.М. , розглянувши матеріали

за позовною заявою Державної екологічної інспекції Центрального округу вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, Полтавська область,36039

до відповідача Кобляцького комунального підприємства "Водоканал плюс" вул. Покровська, 43 А, м. Кобеляки, Кобеляцький район, Полтавська область,39200

про стягнення 1 125 406,78 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області 25.01.2021 року надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції Центрального округу до відповідача Кобляцького комунального підприємства "Водоканал плюс" про стягнення 1 125 406,78 грн. збитків.

Ухвалою від 27.01.2021 року суд залишив без руху позовну заяву Державної екологічної інспекції Центрального округу залишена судом без руху та надав позивачу строк 5 днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних у ній недоліків позовної заяви.

Для усунення зазначених судом недоліків у поданій позовній заяві позивачу необхідно було:

1) надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

2) сплатити судовий збір в сумі 16 881,10 грн. та надати суду докази його сплати (оригінал платіжного документа).

Ухвала суду від 27.01.2021 року про залишення позовної заяви без руху отримана позивачем 02.02.2021 року наручно, що підтверджується підписом представника позивача на оригіналі ухвали наявної в матеріалах справи.

Отже, останній день строку для виконання вимог ухвали суду від 27.1.2021 року про залишення позовної заяви без руху припадав на 08.02.2021 року.

08.02.2021 року на електронну адресу суду від Державної екологічної інспекції Центрального округу на виконання вимог ухвали суду від 27.01.2021 року надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору до квітня 2021 року. Надіслане позивачем клопотання про відстрочення сплати судового збору не підписане електронним підписом, про що уповноваженим працівником суду вчинено відмітку на поданому клопотанні.

15.02.2021 року до суду від Державної екологічної інспекції Центрального округу надійшло в оригіналі клопотання про відстрочення сплати судового збору до квітня 2021 року (яке було здано позивачем на пошту 08.02.2021 року).

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

В обґрунтування даного клопотання позивач посилається на відсутність відкритих асигнувань по КПКВ 2705010 "Керівництво та управління у сфері екологічного контролю" на оплату інших поточних видатків (КЕКВ 2800) в зв`язку з нерівномірністю розподілу асигнувань на 2021 рік. На підтвердження чого позивачем до клопотання додано лист в.о. начальника Державної екологічної інспекції Центрального округу від 25.01.2021 року за вих. №08-13/363.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Редакція зазначеної статті передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк лише за наявності викладених вище умов.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Отже, наведеними правовими нормами Закону України «Про судовий збір» встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк.

Зазначена норма стосується окремих категорій фізичних осіб і не розповсюджується на юридичних осіб, яким є Державна екологічна інспекція Центрального округу як учасник господарської справи.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №911/1418/17, від 27.02.2020 у справі №922/823/19, від 05.03.2020 у справі №907/378/18, від 05.032020 у справі №909/1254/14, від 26.03.20520 у справі №922/1584/19.

Визначений ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких допускається відстрочення сплати судового збору заявнику при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених ч. 1 ст. 8 цього Закону.

Редакція зазначеної статті передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, лише за наявності викладених вище умов, а не тільки виходячи з майнового стану сторони.

Оскільки відповідно до ст. 129 Конституції України, як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням та відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для відстрочення від сплати.

Оцінивши доводи, наведені позивачем на обґрунтування вимог заявленого ним клопотання, суд не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які б відповідали зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Аналогічну правову позицію щодо застосування приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір» викладено в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2020 у справі №910/11025/18.

Враховуючи даний принцип, а також положення ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (в чинній редакції), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку із поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Зважаючи на вищевказане, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Жодних інших заяв (клопотань) про усунення недоліків у позовній заяві у встановлений судом строк від позивача не надходило.

Згідно ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Оскільки суд відмовив в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та не усуненням позивачем у встановлений судом строк недоліків позовної заяви, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви разом з доданими до неї документами позивачу.

При цьому суд роз`яснює, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст. 174, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути позивачу.

Додаток: позовна заява з документами, зазначеними в ній як додатки, та клопотання про відстрочення сплати судового збору з документами зазначеними в ньому як додатки.

Ухвала підписана 16.02.2021 року

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Тимощенко