ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 лютого 2021 року Справа № 903/558/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника стягувача: Філюка С.П.,

представника боржника (заявника): Таргонія В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Державного підприємства "Волинський військовий лісгосп"

про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення

у справі № 903/558/20

за позовом Державної екологічної інспекції у Волинській області

до відповідача: Державного підприємства "Волинський військовий лісгосп"

про стягнення 267 560грн.73коп.

встановив: 28.01.2021 ДП "Волинський військовий лісгосп" звернулося до господарського суду із заявою, в якій просить відстрочити та розстрочити виконання рішення Господарського суду Волинської області від 21.09.2020 у справі №903/558/20 на 10 місяців, з виплатою в користь стягувача щомісячно з лютого 2021 року по листопад 2021 року включно по 26756грн.10коп. згідно поданого графіку.

На обгрунтування заявлених вимог посилається на скрутне матеріальне становище підприємства та наявність кредиторської та дебіторської заборгованості.

Ухвалою суду від 29.01.2021 заяву прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено в судовому засіданні 05.02.2021 з повідомленням стягувача та боржника про день та час його проведення.

03.02.2021 на адресу суду від стягувача - Державної екологічної інспекції у Волинській області надійшли письмові пояснення, в яких останній заперечує щодо задоволення заяви, вказує на відсутність підстав та доказів щодо ускладнення виконання рішення суду. Боржником не надано та не підтверджено доказами інформацію щодо видів діяльності, з яких підприємство отримує прибуток; сум прибутку, які отримано підприємством; коштів, які на даний час перебувають в розпорядженні підприємства; стану цільових фондів, в тому числі, резервного; інших джерел надходжень; прогнозних показників доходів на 2021 рік; вартості майна, яке перебуває на балансі підприємства. Боржником не обгрунтовано та не доведено обставини, які істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення.

В судовому засіданні представник стягувача заперечив щодо відстрочення та розстрочення виконання рішення з підстав, викладених у письмових поясненнях, просив відмовити у задоволенні заяви.

Представник заявника (боржника) просив заяву задоволити повністю, відстрочити та розстрочити виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.331 ГПК України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Розглянувши заяву та додані до неї докази, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 21.09.2021 року у справі №903/558/20, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 ухвалено стягнути з ДП "Волинський військовий лісгосп" на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області 267 560,73 грн. шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, перерахувавши вказані кошти до спеціального фонду бюджету на УК у Камінь-Каширському районі/ОТГ Гуто-Боровенська/, код класифікації доходів бюджету 24062100, номер рахунку (IBAN) UA 0003532, код отримувача , банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), найменування коду класифікації доходів бюджету грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

На виконання даного рішення суду видані відповідні накази.

28.01.2021 ДП "Волинський військовий лісгосп" звернулося до господарського суду із заявою, в якій просить відстрочити та розстрочити виконання рішення Господарського суду Волинської області від 21.09.2020 у справі №903/558/20 на 10 місяців, з виплатою в користь стягувача щомісячно з лютого 2021 року по листопад 2021 року включно по 26756грн.10коп.

Обгрунтовуючи дану заяву заявник посилається на скрутне матеріальне становище підприємства та наявність кредиторської та дебіторської заборгованості. Зазначає, що станом на 01.01.2021 року по ДП «Волинський військовий лісгосп» рахується заборгованість за наданні послуги по проведених лісогосподарських роботах в сумі 5 277 782,66 грн. За 4 квартал 2020 року підприємству нараховано податку по збору за спеціальне використання лісових ресурсів в сумі 2072 568, 25грн. Також вказує, що 15 травня 2019 року Міністерством оборони України було видано наказ № 233 «Про виділ із складу державного підприємства «Львівський військовий лісокомбінат» деяких структурних підрозділів і створення на їх базі державних підприємств». Так згідно п.1 Наказу № 233 від 15.05.2019 року передбачено виділити зі складу ДП «Львівський військовий лісокомбінат» () структурні підрозділи, а саме: Костопільський військовий лісгосп, Магерівський військовий лісгосп, Волинський військовий лісгосп та створити на їх базі державні підприємства Костопільський військовий лісгосп, Магерівський військовий лісгосп, Волинський військовий лісгосп, до яких переходять за розподільчим балансом у відповідній частині майно, права та обов`язки.

Заявник вказує, що 26.09.2019 року було проведено державну реєстрацію новоствореної юридичної особи - Державне підприємство «Волинський військовий лісгосп». Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ДП «Волинський військовий лісгосп» державна реєстрація такої особи була проведена у зв`язку з виділенням. Також в реєстрі містяться відомості про те, що є правонаступником ДП «Львівський військовий лісокомбінат».

Згідно уточненого Розподільчого балансу від 30 вересня 2019 року в графі оборотні активи, підпункт дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги , вказано, що для ДП Волинський військовий лісгосп сума дебіторської заборгованості становить 13 718 000 грн.

Згідно із ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписом ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Приписами ч. 1-4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, в розумінні наведеної норми, відстрочка це відкладання чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Відстрочка та розстрочка виконання судового рішення в розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України може бути встановлена судом лише за умов наявності виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

У Господарському процесуальному кодексі України та Законі України "Про виконавче провадження" не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про надання відстрочки або розстрочки. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини.

Частина 2 статті 218 Господарського кодексу України та стаття 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Також, посилання на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань, не може бути підставою для відстрочки чи розстрочки виконання судового рішення.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 та у справі Бакалов проти України від 30.11.2004 зазначено, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

З наданих боржником доказів щодо складної фінансової ситуації на підприємстві, зокрема, довідки ДП "Волинський військовий лісгосп" №22 від 25.01.2021 вбачається, що станом на 01.01.2021 за підприємством рахується заборгованість за надані послуги по проведених лісозаготівельних роботах в сумі 5277782,66грн., а саме: ТОВ «Кайрослісбуд» в сумі 4 393 699,41 грн., ТОВ ВКК «Сільван» в сумі 169733,00 грн., ТОВ «Ліспром-Захід-Сервіс» в сумі 270193,55 грн., ФОП Мазнюк В.К. в сумі 444156,70 грн. Також за 4 квартал 2020 року підприємству нараховано податку по збору за спеціальне використання лісових ресурсів в сумі 2072568, 25грн.

Згідно Уточненого Розподільчого балансу на 30.09.2019 в графі оборотні активи, підпункт дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги, вказано, що для ДП "Волинський військовий лісгосп" сума дебіторської заборгованості становить 13 718 000 грн.

Відповідно до акту, складеного за результатами проведення позапланової перевірки ДП «Волинський військовий лісгосп» від 03.04.2020 №228/04.20, що міститься в матеріалах справи (а.с.22), на балансі підприємства знаходиться нерухоме майно, обладнання, а також транспортні засоби.

Боржником не надано та не підтверджено доказами інформацію щодо: видів діяльності, з яких підприємство отримує прибуток; сум прибутку, які отримано підприємством; коштів, які на даний час перебувають в розпорядженні підприємства; стану цільових фондів, в тому числі, резервного; інших джерел надходжень; прогнозних показників доходів на 2021 рік; вартості майна, яке перебуває на балансі підприємства.

Крім того, боржником не зазначено, що юридичні особи-кредитори, перед яким підприємство має заборгованість в сумі понад 7 млн. грн, зверталися з вимогами та позовними заявами з метою стягнення коштів в судовому порядку.

Водночас, сума заборгованості перед державою в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області, складає менше 4 % від загальної суми заборгованості ДП «Волинський військовий лісгосп».

ДП «Волинський військовий лісгосп» не надало жодної інформації щодо вжитих заходів з метою стягнення дебіторської заборгованості.

Отже, боржником в обгрунтування поданої заяви, не надано суду доказів щодо неспроможності ДП «Волинський військовий лісгосп» своєчасно та в повному обсязі виконати рішення суду та доказів щодо можливості виконання рішення суду у випадку його відстрочення та розстрочення.

Подання до суду заяви про відстрочку виконання судового рішення не може розцінюватися судом як намір боржника реально виконати рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ДП "Волинський військовий лісгосп" про відстрочення та розстрочення виконання рішення Господарського суду Волинської області від 21.09.2020 у справі №903/558/20.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Державного підприємства "Волинський військовий лісгосп" про відстрочення та розстрочення виконання судового рішення у справі № 903/558/20.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.02.2021.

Суддя О. Г. Слободян