РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2021Справа № 910/16567/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Лаврова В.О. розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 195307,08 грн

за участі представників

від позивача - Макарчук Р.С. (уповноважений представник);

від відповідача - Яковчук О.Д. (уповноважений представник).

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манад» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення безпідставно стягнутих з особового рахунку коштів в розмірі 195307,08 грн з них: плати за користування вагонами - 193448,28 грн та збору за маневрову роботу - 1858,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ним та відповідачем був укладений договір про надання послуг №09679/ЦТЛ-2018 від 14.02.2018, згідно з яким позивачу для здійснення розрахунків через філію «Єдиний розрахунковий центр» ПАТ «Українська залізниця» був присвоєний особовий рахунок № НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що відповідачем безпідставно було вчинено дії спрямовані на затримання залізничних вагонів позивача, здійснено нарахування плати за користування вагонами, як під час затримання так і після зняття вагонів із затримання, та безпідставно здійснено дії щодо списання нарахованих коштів із особового рахунку ТОВ «Манад» у Філії «Єдиний розрахунковий центр». За твердженням позивача затримка вагонів та, як наслідок, списання грошових коштів, буда здійснена відповідачем внаслідок його неузгоджених дій та оформлена з порушенням вимог чинного законодавства України в сфері перевезення вантажів залізничним транспортом, відтак позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно списані кошти в загальному розмірі 195307,08 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2019 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 29.11.2019 вищезазначені судові рішення скасовані, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

У Господарському суді міста Києва згідно повторного автоматизованого розподілу справа № 910/16567/18 надійшла на новий розгляд до судді Маринченка Я.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 прийнято справу №910/16567/18 до провадження. Запропоновано сторонам надати суду додаткові пояснення по суті спору з урахуванням постанови Верховного Суду від 29.11.2019. Визначено сторонам строк для подання суду вищевказаних пояснень та/або доказів до 13.01.2020.

15.01.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якій зазначив, що заперечує проти позовних вимог позивача, оскільки відомості плати за користування вагонами (контейнерами) форми ГУ-46 за №№03070009, 03070010, 04070012, 08070013, 09070014, 09070015, 12070018, 13070019, 14070020, 15070021, 17070022 були підписані представником позивача без зауважень та заперечень, а відомості за номерами №№12060001, 18070023, 21060004, 24060006, 28060007 складені без участі представника позивача, проте на підставі акту форми ГУ-23. На підставі чого було здійснено нарахування відповідних сум.

28.01.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій останній зазначив, що заперечення відповідача є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки акти форми ГУ-23 про затримання вагонів складено з порушеннями

28.01.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання позивача про призначення почеркознавчої експертизи, яке обґрунтовано тим, що підписи представника позивача у актах загальної форми ГУ-23 виконано не представником позивача, а іншою, невідомою для позивача особою, у зв`язку з чим, останній просив провести почеркознавчу експертизу у відповідних актах.

Окрім того, позивачем подано клопотання про витребування доказів, в якому останній просив витребувати у відповідача акти ГУ-23, оскільки саме внаслідок їх складання із порушенням відповідних процедур для позивача настали несприятливі наслідки у вигляді безпідставного нарахування плати за користування як під час затримання вагонів так і після зняття із затримання, безпідставне стягнення за користування вагонами у безспірному порядку відповідачем.

11.02.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли пояснення по справі, в яких останній заперечив проти задоволення клопотання позивача про проведення почеркознавчої експертизи. Окрім того, відповідач зазначив, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) форми ГУ-46 за №03070009, №03070010, №04070012, №04070013, №04070014, №04070015, №12070018, №13070019, №14070020, №15070021, №17070022 були підписані представником позивача без зауважень та заперечень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 зобов`язано Акціонерне товариство «Українська залізниця» подати до суду в судове засідання призначене на 06.10.2020 для огляду оригінали наступних документів: Акт ГУ-23 №256 від 08.06.2018; Акт ГУ-23 №269 від 14.06.2018; Акт ГУ-23 №260 від 09.06.2018; Акт ГУ-23 №281 від 13.06.2018; Акт ГУ-23 №291 від 17.06.2018; Акт ГУ-23 №309 від 26.06.2018; Акт ГУ-23 №294 від 17.06.2018; Акт ГУ-23 №372 від 18.07.2018; Акт ГУ-23 №312 від 28.06.2018.

10.03.2020 на виконання вимог Ухвали Господарського суду міста Києва від 07.09.2020 відповідачем подано оригінали витребовуваних актів.

Представник позивача в судовому засіданні 26.01.2021 позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов у повному обсязі. При цьому представник позивача вказав, що після ознайомлення з оригіналами актів, він не підтримує клопотання про призначення експертизи.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.01.2021 заперечив проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манад» (замовник, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Українська залізниця» (перевізник, відповідач) укладено договір про надання послуг №09679/ЦТЛ-2018 відповідно до умов якого, предметом договору є надання послуг із здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1.2., 2.1.3., 2.1.6. договору замовник зобов`язаний за 3 доби до дати навантаження вагонів проставляти або організовувати проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезення. При організації перевезень вантажів на транспортерах перевізника замовник зобов`язаний за 15 діб до дати навантаження вагонів надавати перевізнику заявку в письмовій формі проставляти або організовувати проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезень, а у випадку якщо за умовами перевезення транспортер має супроводжуватись бригадою супроводження, надавати перевізнику заявку в письмовому вигляді із зазначенням запланованого часу навантаження, очікуваного часу в русі, запланованого часу вивантаження. Оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Згідно з п. 2.1.7. договору, замовник зобов`язаний відшкодовувати відповідачу витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів відповідачем (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що не залежать від відповідача, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Відповідно до п.п. 2.1.15., 2.1.16. договору замовник зобов`язаний негайно інформувати перевізника про всі обставини, які перешкоджають відправленню та просуванню вагонів з причин, які не залежать від перевізника. Приймати вагони, які подані за заявкою замовника. Відмова замовника від прийняття вагонів під перевезення вантажу внаслідок їх технічної або комерційної непридатності, на підставі відповідних документів (форм ГУ-23, ВУ-23).

Відповідно до п. 2.3.2. договору перевізник зобов`язаний приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС «МЕСПЛАН», доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до цього договору.

Пунктом 3.1. договору розмір плати за перевезення вантажу у вагонах позивача та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов збірника тарифів.

Згідно з п. 8.1. договору сторони домовились про використання електронного документообігу.

Відповідно до п. 8.2.2. договору передбачено можливість оформлення наступних документів з накладенням електронно-цифрового підпису (ЕЦП): відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46; відомість плати за подавання/забирання в ГУ-46а; повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами; накопичувальна картка зборів за роботи (послуги) та штрафів форми ФДУ-92; відомість плати за користування контейнерами форми ГУ-46к; пам`ятка про видачу/приймання контейнерів; повідомлення про прибуття вантажу; повідомлення про подавання вагонів; заява про переадресування вантажу; облікова картка; зведена відомість; договір про надання послуг і додатки до нього.

Згідно з п. 8.5.4., 8.5.5., 8.5.6. договору, порядок оформленням, прийом та узгодження електронних перевізних документів (далі ЕПД), підтвердження приймання вантажу до перевезення за ЕПД проводиться шляхом проставляння в ЕПД дати прийняття вантажу до перевезення та накладання ЕЦП. На вимогу замовника перевізник засвідчує дату прийняття вантажу до перевезення шляхом проставляння календарного штемпелю в роздрукованій копії ЕПД. Друк паперової копії ЕПД накладної виконується замовником або на його вимогу перевізником. Оформлений ЕПД із наявним ЕЦП (що є підтвердженням прийняття вантажу до перевезення), передається замовнику за допомогою інформаційних систем. Видача вантажу, перевезення якого здійснювалось за електронною накладною, проводиться за електронною накладною. На вимогу замовника перевізник може проводити видачу вантажу за паперовою копією електронної накладної. Інформацію про прибуття вантажу за електронною накладною перевізник надає замовнику одночасно з повідомленням про прибуття вантажу.

Пунктом 12.1. договору визначено, що договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ», або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018.

31.05.2018 між ТОВ «Глобинський переробний завод» (клієнт) та ТОВ «МАНАД» (експедитор, позивач) укладено договір транспортного експедирування № 92/05/2018 відповідно до умов якого експедитор зобов`язується за плату та за рахунок клієнта виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних із перевезенням вантажів клієнта залізничним транспортом.

Згідно з п. 1.2. Договору транспортного експедирування від 31.05.2018 №92/05/2018 послуги за цим договором надаються позивачем на підставі заявки клієнта на перевезення вантажу, в якій зазначаються: дата надання та номер заявки; дата та номер договору,, згідно якого надано заявку, найменування клієнта та експедитора; вид послуг експедитора та умови кожного конкретного перевезення, в тому числі найменування вантажу, його кількість/вагу (кількість вагонів); вартість послуг експедитора (ставки); пункти/станції відправлення/завантаження (станція/дорога відправлення) та пункти призначення/розвантаження (станція/дорога призначення) вантажу; найменування (в т.ч. код ЄДРПОУ) вантажовідправника та вантажоодержувача; дата завантаження та термін/період перевезення вантажу; умови перевезення, а також інструкції по заповненню залізничної накладної та/або інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення чи інші умови на розсуд клієнта.

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2018 ТОВ «Глобинський переробний завод» на виконання умов Договору транспортного експедирування подано заявку №290518/5 на перевезення вантажу - Соя ЕТСНГ 021100 у кількості 766 тон/11 вагонів із залізничної станції відправлення Ожидів-Олесько Львівської залізниці Південної залізниці (код станції 351109) до залізничної станції призначення Глобино (код станції 427609), місце відвантаження ТОВ «Буське сорто-насінницьке підприємство», платник залізничного тарифу - позивач, період відвантаження з 04.06.2018 до 15.06.2018.

Вантаж, який підлягає перевезенню - соя, із залізничної станції відправлення Ожидів-Олесько (код станції 351109) до залізничної станції призначення Глобино (код станції 427609).

В період 28.05.2018 року по 01.06.2018 року позивачем було оформлено залізничні накладні на перевезення порожніх вагонів:

1) №42222372 від 28.05.2018 року на перевезення порожніх залізничних вагонів №95704565, №95704615, №9570460, які прибули на станцію Ожидів-Олесько протягом 08.06.2018 року;

2) №42268219 від 30.05.2018 року на перевезення порожніх залізничних вагонів №95704706, №95704383, №95704441, №95704540, №95704649, №95704631, №95704581, які прибули на станцію Ожидів-Олесько протягом 09.06.2018 року;

3) №42349696 від 01.06.2018 року на перевезення, порожнього залізничного вагона №95704524, який прибув на станцію Ожидів-Олесько протягом 13.06.2018 року.

Вказані вагони були направлені із станції Чорноморськ-Порт (код станції 402000) на станцію відправлення Ожидів-Олесько (код станції 351109) для подальшого перевезення сої до залізничної станції призначення Глобино, код станції 427609.

Позивач вказує, що після прибуття вагонів на станцію Ожидів-Олесько (код 351109) вагони затримувались із складанням актів про їх затримання, які складалися на станції Броди Львівської залізниці та ТОВ «МАНАД» здійснювалось нарахування плати за користування вагонами як під час їх затримання, так і після зняття вагонів із затримання.

13.06.2018 року начальником відділу залізничної логістики ТОВ «МАНАД» було виявлено, що з особового рахунку по коду платника №8210881 на якому обліковується попередня плата позивача з послуги із залізничних перевезень у Філії «Єдиний розрахунковий центр» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» здійснено списання коштів з особового рахунку, з огляду на те, що вагони перебували в очікуванні завантаження з вини позивача.

В подальшому, на основі актів загальної форми ГУ-23 були складені відомості плати за користування вагонами ГУ-46 та ГУ-46а (копії яких містяться в матеріалах справи), за якими відповідачем списано з особового рахунку позивача грошові кошти в розмірі 193307,08 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач неодноразово звертався з листами до відповідача про неправомірне складання актів загальної форми про затримання вагонів на станції Ожидів-Олесько та про повернення неправомірного стягнутих грошових коштів з його особового рахунку.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначає, вагони не завантажувались від незалежних від залізниці причин, що призводило до зайняття фронту навантаження та затримки подачі вагонів для інших вантажовідправників, в результаті чого були складені акти загальної форми ГУ-23 та відомості плати за користування вагонами ГУ-46 та ГУ-46а.

Підставою звернення до суду з даним позовом стали обставини, що відповідачем безпідставно вчинено дії спрямовані на затримання залізничних вагонів позивача, здійснено нарахування плати за користування вагонами як під час затримання, так і після зняття вагонів із затримання, та безпідставно здійснено дії щодо списання нарахованих коштів із особового рахунку ТОВ «МАНАД» у Філії «Єдиний розрахунковий центр» при наявному спорі та запереченнях позивача щодо затримання вагонів та нарахування плати і як при затриманні вагонів, так і після зняття їх із затримання.

В свою чергу, відповідач проти позовних вимог заперечив посилаючись на те, що вагони були подані під навантаження, але у зв`язку з відсутністю вантажу вантажовідправником не проведено завантаження вагонів і не проводилось подальше оформлення вагону до перевезення, у зв`язку з відсутністю вантажу, який не забезпечив позивач. Відповідач вказує, що позивач не надав угод щодо подачі вагонів на певну під`їзну колію, тому вагони мали вантажитись на місцях загального користування, втім вантаж був відсутній на місцях загального користування в дні прибуття вагонів і лише по прибуттю вантажу на місця загального користування завантажувались спірні вагони, що і підтверджується актами загальної форми.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші угоди.

За приписами ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору

В ст. 908 Цивільного кодексу України унормовано, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно із ч. 6 ст. 306 Господарського кодексу України відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 року затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Статтею 17 Статуту залізниць України передбачено, що перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється правилами. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється місячне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються правилами.

Порядок розроблення, термін подання заявок, затвердження планів та облік виконання перевезень вантажів встановлюються правилами.

В ст.ст. 42, 46 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу у день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються правилами.

За змістом ст. 119 Статуту залізниць України, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Якщо подання вантажовідправнику на його замовлення порожніх спеціальних вагонів затримується з вини вантажовідправника, з нього стягується плата за весь час затримки вагонів на станції навантаження.

Якщо вантажовідправник заявить про відмову від цих вагонів, плата нараховується до моменту одержання відмови.

Частиною 1 ст. 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Правилами реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України 29.01.2015 року № 17, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 року за № 168/26613 визначено, що порожні власні або орендовані вагони, які перевозяться за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", що залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1.

У відповідності до ч. 2 п. 5.2. Правил реєстрації та експлуатації власних вагонів, при прийманні місячних планів перевезення вантажів у власних вантажних вагонах залізниця визначає (накладною) в електронному (із накладенням електронного цифрового підпису) або паперовому вигляді згідно з Правилами оформлення перевізних документів.

Так, згідно п. 5.5. зазначених вище Правил за наявності достатньої кількості завантажені власні вантажні вагони перевозяться в організованих составах установленої маси або довжини, сформованих відповідно до Правил технічної експлуатації залізниць України і плану формування поїздів.

Керування рухом власних вантажних вагонів здійснюється залізницями в порядку, установленому для вагонів інвентарного парку залізниць.

Розрахунки за перевезення вантажів, користування вагонами, додаткові послуги та штрафи здійснюються відповідно до Статуту залізниць України, СМГС, Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.1999 року за № 165/3458, та Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 864/5085.

Відповідно до п. 4 Правил користування вагонами і контейнерами, що затверджено наказом Мінтрансу України від 25.02.1999 року № 113 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 15.03.1999 року за № 165/3458 відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів.

Відповідно до п. 6 розділу III Правил користування вагонами і контейнерами усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Пунктами 8, 9 розділу ІІІ даних Правил встановлено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які не залежать від представника станції, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах і хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

За змістом п. 33 Правил видачі вантажів та ст.ст. 46, 47 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

В Статуті залізниць України визначено, що вантажні операції - це навантаження вантажу на залізничний рухомий склад, вивантаження вантажу із залізничного рухомого складу, сортування дрібних відправок та контейнерів, перевантаження, перевалка на транспортні засоби іншого виду транспорту.

Технічні умови навантаження і кріплення вантажів - обов`язкові для дотримання всіма учасниками перевезення вимоги щодо розміщення, закріплення, способу навантаження, розвантаження вагонів, забезпечення безпеки руху, збереження залізничного рухомого складу та вантажів.

Згідно з п. 2.3. Правил планування перевезень вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 року № 873, планування перевезень вантажів у власних або орендованих вагонах здійснюється відправниками за окремими замовленнями (форма ГУ-12) незалежно від того, належать ці вагони відправникові, одержувачу чи оператору. Замовлення на перевезення вантажів у власних вагонах, що не належать відправнику, погоджуються з власником вагонів. Якщо оператор виконує функції відправника, то замовлення на перевезення вантажів надаються оператором.

Пунктом 1.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21,11.2000 року № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року № 863/5084 передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Відповідно до плану перевезень (форма ГУ-12) ТОВ «МАНАД» за червень місяць, згідно плану №902197 (код відправника 2926), позивачем заплановано завантажити 11 вагонів вантажем вагою 770 тон сої (код вантажу 21100), який підписаний 30.05.2018 року електронним цифровим підписом. При цьому, в обліковій картці виконання плану перевезення № 902107 форми ГУ-12 зазначено, що вагони в очікуванні навантаження.

За приписами ст. 6 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Пунктом 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів. Станції видають вантажовідправникам бланки накладних (комплектів перевізних документів) за плату згідно з тарифом.

На підтвердження позовних вимог позивач надав накладну №39011911 від 17.07.2018 року згідно якої були відправлені вагони №95704581,№95704631, №95704565 до станції Глобино (код станції 43427609) та накладну №39025044 від 17.07.2018 року згідно якої був відправлений вагон № 95704615 до станції Глобино (код станції 43427609). Вищезазначені вагони були завантажені соєю та відправлені зі станції Ожидів-Олесько (код станції 35351109) - 17.07.2018 року.

Матеріали справи не містять будь-яких інших накладних, які б свідчили про точну дату відправки вагонів, а саме: №9570460, №95704706, №95704383, №95704441, №95704540, №95704649, №95704524.

Пунктами 2.1, 2.2 Правил планування перевезень вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 року № 873 визначено, що місячне планування перевезень вантажів у межах України, здійснюється на підставі замовлень відправників у порядку, встановленому цими Правилами. Згідно з договором про організацію перевезень не пізніше 12 днів до початку наступного місяця відправник надає залізниці відправлення місячне замовлення на перевезення вантажів за формою ГУ-12 або формою ГУ-12К (додатки 1 і 2) через АС МЕСПЛАН або на електронному носії у формі, сумісній з АС МЕСПЛАН, із зазначенням обсягів перевезень у вагонах (контейнерах) і тоннах. Замовлення оформляється окремо для кожної номенклатури вантажу (додаток 3), для кожної станції відправлення.

Крім того, положеннями пункту 2.6 вказаних правил передбачено, що за два дні (не враховуючи дня подання) до початку декади відправник подає начальнику станції декадну заявку (додаток 5) в електронному вигляді з розподілом подачі вагонів на кожний день.

Матеріали справи містять копію плану перевезень (форма ГУ-12) ТОВ «МАНАД» за червень місяць, згідно плану №902197 (код відправника 2926), згідно якого позивачем заплановано завантажити 11 вагонів вантажем вагою 770 тон сої (код вантажу 21100), який підписаний 30.05.2018 року електронним цифровим підписом. При цьому, в обліковій картці виконання плану перевезення № 902107 форми ГУ-12 зазначено, що вагони в очікуванні навантаження.

Разом з тим, як встановлено судом під час розгляду справи, позивачем не подавались відповідачу декадні заявки з розподілом подачі вагонів на кожен день, як не подавалось і заявок у порядку, визначеному п. 2.1.2., 2.1.15. укладеного між позивачем та відповідачем договору, згідно яких замовник зобов`язаний за 3 доби до дати навантаження вагонів проставляти або організовувати проставлення електронної заявки на подачу вантажних вагонів відповідно до плану перевезення.

При цьому з матеріалів справи та пояснень представників сторін вбачається, що дійсно під час прибуття порожніх вагонів на станцію Ожидів-Олесько, колія, на якій було можливе завантаження вказаних вагонів була зайнята іншими вагонами, проте враховуючи відсутність заявок позивача на завантаження вагонів на конкретні дати та поданих декадних планів, залізниця правомірно віднесла вказану затримку вагонів на рахунок позивача.

Зазначені обставини підтверджуються актами загальної форми ГУ-23, складеними у відповідності до вимог чинного законодавства. Зазначені акти підписані не менш ніж двома особами. Крім того матеріали справи містять пояснення представників залізниці, щодо їх власноручного підписання спірних актів.

Також, представником позивача скріплено підписом «ЕЦП» без зауважень та застережень відомості плати за користування вагонами форма ГУ-46.

Окрім того, відповідно до долученої відповідачем до матеріалів справи копії листа №21 від 26.02.2019 ТОВ «Буське сорто-насінницьке підприємство» вбачається, що останнім було поставлено вантаж позивачу для завантаження вагонів у наступні дати: вагон №95704607 - 11.06.2018, вагон №95704649 - 20.06.2018, вагон №95704540 - 08.07.2018, вагон №95704524 - 11.07.2018, вагон №95704441, вагон №95704383 - 13.07.2018, вагон №95704706 - 14.07.2018, вагон №95704581 - 14.07.2018, вагон №95704631 - 17.07.2018, вагон №95704565 - 17.07.2018, вагон №95704615 - 17.07.2018.

Вказаний лист та доданий до нього звіт навантаження вагонів підтверджує, що на час прибуття вагонів на станцію вантаж був відсутній на станції, що унеможливлювало його навантаження у вагони одразу по їх прибутті.

Зазначене також підтверджується листом відповідача №МЮ-5209 від 27.07.2018, зі змісту якого вбачається, що вагони відповідача прибували під навантаження на станцію Ожидів-Олеського з 08.06.2018 по 13.06.2018 та подавались під навантаження з 11.06.2018 по 17.06.2018 по мірі звільнення фронту завантаження на 7 колії, який був зайнятий вагонами інших власників і вказані вагони прибували згідно погоджених заявок. Також у зазначеному листі вказано, що 8 вагонів, поданих під завантаження 11.06.2018 та 17.062018, станом на 22.06.2018 не завантажені з незалежних від залізниці причин, що призводить до зайняття фронту навантаження та затримки подачі вагонів інших вантажовідправників.

Отже, враховуючи викладене, а саме відсутність погоджених в установленому порядку заявок та декадних планів навантаження, відсутності вантажу на станції відповідачем правомірно подавались вагони позивача під завантаження по мірі звільнення фронту навантаження та прибуття вантажу на станцію та правомірно стягувалась плата за користування вагонами за час затримки. При цьому відповідачем, у відповідності до плану перевезень на червень 2018 всі вагони позивача подано під завантаження у червні 2018 року.

Позивачем не надано суду доказів неправомірності дії відповідача та безпідставності списання плати за користування вагонами.

Всі інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті проте відхилені, оскільки не впливають на вирішення справи.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 09.02.2021

Суддя Я.В. Маринченко