ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 рокуСправа № 912/3315/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. при секретарі Лупенко А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №912/3315/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів", вул. Дружби, 15А, м. Світловодськ, Кіровоградська область, 27500

до відповідача Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства, вул. Тараса Карпи, 76, м. Кропивницький, 25006

про визнання відмови у видачі сертифікату недійсною, стягнення 242 170,63 грн

Представники сторін:

від позивача - Богданова М.Г., адвокат, ордер серія ВА №1007645 від 07.10.2020 року, режим відеоконференції;

від позивача - Прилуцький О.С., керівник, режим відеоконференції;

від відповідача - Фільштейн В.Л., ордер № 98625 від 14.01.21, довіреність № 07-14/64 від 11.01.21.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" до Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства про визнання відмови у видачі сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, оформлену листом №03-47/1254 від 21.08.2020 недійсною, стягнення збитків в розмірі 242 170,63 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

Ухвалою від 09.11.2020 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/3315/20 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 03.12.2020 о 10:00 та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

19.11.2020 від Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства до суду надійшов відзив на позовну заяву №07-14/1804 від 18.11.2020, з доказами його направлення позивачу, за змістом якого відповідач не визнає в повному обсязі позовні вимоги та просить відмовити в їх задоволенні. До відзиву відповідачем також додано документи на підтвердження викладених заперечень.

25.11.2020 засобами електронного зв`язку до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" від 24.11.2020 про продовження строку на подання заперечень на відзив.

Ухвалою суду від 25.11.2020 продовжено відповідачу строк подання заперечень на відзив до 01.12.2020.

30.11.2020 позивач засобами електронного зв`язку подав до суду відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою від 03.12.2020, на підставі ст. 183 ГПК України, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 14.12.2020 та зобов`язано відповідача надати суду лист ДП "Черкаське військове лісництво" від 27.08.2020 № 390.

04.12.2020 від Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства до суду надійшли заперечення на відповідь позивача з додатками згідно наведеного у запереченнях переліку.

14.12.2020 на виконання вимог протокольної ухвали суду від 03.12.2020 відповідач подав до суду копію листа ДП "Черкаське військове лісництво" від 27.08.2020 № 390.

14.12.2020 від позивача електронною поштою надійшли до суду додаткові пояснення по справі, а також лист про надання пояснення на виконання протокольної ухвали від 03.12.2020.

Ухвалою від 14.12.2020 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі №912/3315/20 на тридцять днів; зобов`язав відповідача до наступного засідання надати докази направлення на електронну адресу позивача не пізніше 17.12.2020 листа від 27.08.2020 №390; закрив підготовче провадження у справі №912/3315/20 та призначив справу до судового розгляду по суті на 14.01.2021 о 11:00 год.

В судових засіданнях 14.01.2021 та 20.01.2021 оголошувались перерви до 20.01.2021 о 09:00 год та до 29.01.2021 о 09:00 год відповідно.

27.01.2021 від Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства надійшли письмові пояснення № 07-14/170 від 26.01.2021.

28.01.2021 від позивача електронною поштою надійшло клопотання № 28 від 28.01.2021 про долучення доказів, а саме: копії листа № 26/1 від 26.01.2021, копії листа № 23 від 27.01.2021, роздруківки з електронної пошти адвоката про направлення даного клопотання з додатками відповідачу.

В судовому засіданні 29.01.2021 оголошено перерву до 05.02.2021 о 08:40 год.

05.02.2021 від позивача електронною поштою надійшли додаткові письмові пояснення № 4 від 04.02.2021, а також клопотання про долучення доказів, а саме: копія МД UA110310/2020/002186 від 11.12.2020, роздруківка відомостей, роздруківка з електронної пошти про направлення вказаних доказів відповідачу.

Крім того, 05.02.2021 від відповідача електронною поштою надійшли додаткові письмові пояснення від 04.02.2021 як відповідь на пояснення позивача.

Розглянувши в судовому засіданні клопотання позивача про долучення доказів від 28.01.2021 та від 05.02.2021 суд встановив наступне.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право подавати докази.

Частиною 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

У клопотанні від 28.01.2021 позивач просить долучить докази на підтвердження понесення збитків.

Відповідно до ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зазначене, клопотання від 28.01.2021 про долучення доказів залишається без розгляду.

Стосовно прийняття поданих відповідачем 27.01.2021 пояснень № 07-14/170 від 26.01.2021 з додатками, поданих 05.02.2021 позивачем і відповідачем письмових пояснень і відповідачем клопотання про долучення доказів, суд їх приймає до розгляду так як вони стосуються питань, які виникли під час розгляду справи і потребували додаткових пояснень сторін.

У відповідності до ст. 161 ГПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що 21.08.2020 позивачем було подано відповідачу дві окремі заяви для отримання сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій.

В одній із заяв від 21.08.2020 (на одну машину) в якості супроводжувальних документів були зазначені товарно-транспортні накладні №№ 000069 від 30.04.2020, 000070 від 06.05.2020 та 000802 від 05.06.2020. Як зазначають сторони до заяви також надавались специфікації з геометричними розмірами дошки, що мала відправлятися на експорт, рахунок-фактура (INVOICE) від 10.06.2020 № 14 на дошку необрізну (дуб) з геометричними розмірами 25х120-720х2000-3000 мм.

Інша заява позивача від 21.08.2020 (друга машина) містила в якості супроводжувальних документів товарно-транспортні накладні №№ 000069 від 30.04.2020, 000070 від 06.05.2020. Також за поясненням сторін позивачем додавались специфікації з геометричними розмірами дошки, що мала відправлятися на експорт, рахунок-фактура (INVOICE) від 12.05.2020 № 13 на дошку необрізну (дуб) з геометричними розмірами 25х120-600х2000-3000 мм.

По цій заяві було видано сертифікат Серія КР № 353471 від 21.08.2020 (т. 1 а.с. 224).

По іншій заяві листом від 21.08.2020 № 03-47/1254, Кіровоградське обласне управління лісового та мисливського господарства повідомило відповідачу таке: "В зв`язку із неможливістю через систему електронного обліку деревини перевірити факт реалізації державним підприємством "Черкаське військове лісництво" ТОВ "Світловодськи завод пиломатеріалів" продукції переробки за товарно-транспортними накладними № 000070 від 06.05.2020, № 000069 від 30.04.2020, № 000802 від 05.06.2020, обласне управління, листом від 21.08.2020 № 03-47/1249 звернулось до лісокористувача з метою підтвердження (спростування) реалізації пиломатеріалів за вищезазначеними товарно-транспортними накладними.

Державне підприємство "Черкаське військове лісництво", листом від 21.08.2020 № 386, підтвердило факт реалізації пиломатеріалів з наступними геометричними розмірами: 26х120х2000-3000.

Враховуючи вищевикладене, товарно-транспортні накладні № 000070 від 06.05.2020, № 000069 від 30.04.2020, № 000802 від 05.06.2020, не можуть слугувати підставою для видачі сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій щодо експорту пиломатеріалів необрізних дубових, геометричними розмірами 25х120-720х2000-3000 мм, які зазначені в рахунку-фактурі № 14 від 10.06.2020" (т. 1 а.с. 7).

Так, відповідачем 21.08.2020 за № 03-47/1249 було направлено Черкаському військовому лісництву лист, за змістом якого позивач просив підтвердити (спростувати) факт реалізації продукції переробки ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" за ТТН №№ 000070 від 06.05.2020, 000069 від 30.04.2020, 000802 від 05.06.2020 та вказати геометричні розміри пиломатеріалів (т. 1 а.с. 44).

У відповідь на вказаний лист, ДП "Черкаське військове лісництво" листом від 21.08.2020 № 386 підтвердило факт реалізації продукції переробки ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" за наступними ТТН: 000070 від 06.05.2020 (товщина 26 мм; ширина 120 - 600 мм; довжина 2000 - 3000 мм); ТТН № 000069 від 30.04.2020 (товщина 26 мм; ширина 120 - 600 мм; довжина 2000 - 3000 мм); ТТН № 000802 від 05.06.2020 (товщина 26 мм; ширина 120 - 600 мм; довжина 2000 - 3000 мм) (т. 1 а.с. 8).

Позивач вважає незаконною відмову у видачі сертифікату так як позивачем були долучені всі необхідні документи до заяв від 21.08.2020, а відповідач здійснив дії не передбачені Тимчасовим порядком видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, затвердженого Постановою КМУ від 21.12.2005 № 1260, а саме звернувся до лісокористувача з метою підтвердження (спростування) реалізації пиломатеріалів за наданими позивачем товарно-транспортними накладними. У відповідь отримав недостовірну інформацію, керуючись якою відмовив позивачу у видачі сертифікату у цей день.

Позивач зазначає, що неотримавши сертифікат він втратив можливість відвантажити партію продукції, яка була узгоджена сторонами, позивачем виписано рахунок-фактуру № 14 від 10.06.2020, з вини відповідача позивач не реалізував продукцію вартістю 7265,78 євро, що по курсу НБУ складає 242170,63 грн.

Товар виготовлявся по індивідуальному замовленню для конкретного замовника і не може бути реалізований іншому замовнику з такими розмірами, у такій номенклатурі, по такій ціні, тому позивачем заявлено до стягнення збитки в розмірі 242170,63 грн.

Позивач просить визнати недійсною відмову відповідача у видачі позивачу сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, оформлену листом № 03-47/1254 від 21.08.2020 та стягнути з відповідача збитки у сумі 242170,63 грн.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Юрисдикція визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Юрисдикція визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення юрисдикції покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Позивач звернувся до суду з вимогами визнати недійсною відмову Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства у видачі сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, оформлену листом №03-47/1254 від 21.08.2020.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014р. №521, Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

Згідно Положення про Кіровоградське обласне управління лісового та мисливського господарства, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України 31.08.2016 № 327, Кіровоградське обласне управління лісового та мисливського господарства підпорядковується Державному агентству лісових ресурсів України та є його територіальним органом.

Завданням Управління є реалізація повноважень Держлісагентства України на території відповідної адміністративно-тертиоріальної одиниці у сфері лісового та мисливського господарства.

Відповідно до п. 4.60 Положення, управління видає сертифікат про проходження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій.

Видача Сертифікатів врегульована постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 № 1260 "Про затвердження Тимчасового порядку видачі сертифіката про проходження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій".

Цей Порядок визначає механізм видачі сертифікатів про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів (далі - сертифікат) для здійснення експортних операцій.

Дія цього Порядку поширюється на всіх суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від форми власності, що здійснюють експортні операції з лісоматеріалами та виготовленими з них пиломатеріалами (далі - експортери).

Сертифікат є обов`язковим документом під час здійснення експорту лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

Сертифікат видається на кожну партію лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, оформлену одним товаросупровідним документом, і діє протягом 60 днів з дати його видачі.

Для отримання сертифіката експортери подають територіальному органові Держлісагентства заяву за встановленою Агентством формою, до якої додається копія (з обов`язковим пред`явленням оригіналу) товарно-транспортної або залізничної накладної про придбання лісо- та пиломатеріалів, або лісорубного квитка (для постійних лісокористувачів).

Експортери несуть відповідальність за достовірність інформації в поданих ним документах.

Сертифікат видається у день подання документів.

У разі наведення неповної або недостовірної інформації у документах, передбачених пунктом 5 цього Порядку, експортерам в одноденний строк письмово повідомляється про відмову у видачі сертифіката з обґрунтуванням причин.

Відмова у видачі сертифіката може бути оскаржена в установленому законодавством порядку.

Наказом Державного комітету лісового господарства України від 07.09.2009 № 230 затверджено Стандарт адміністративної послуги з видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій (далі - Стандарт).

Цей Стандарт визначає перелік етапів надання адміністративної послуги з видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій (далі адміністративна послуга), склад, послідовність дій одержувача та адміністративного органу, вимоги щодо необхідного рівня доступності адміністративної послуги та її якості.

Згідно пункту 1.4. Стандарту, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій - документ, що засвідчує законність придбання лісопродукції, що експортується, у постійного лісокористувача.

Пунктом 4 Стандарту визначено склад і послідовність дій одержувача та адміністративного органу, що надає адміністративну послугу, опис етапів надання послуги.

У пункті 6 Стандарту наведено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні адміністративної послуги.

У разі відмови у наданні адміністративної послуги адміністративний орган повинен письмово надати одержувачеві обґрунтовані роз`яснення її причин у термін не пізніше, як через 3 (три) робочих дні від дня надходження звернення.

Враховуючи наведене Кіровоградське обласне управління лісового та мисливського господарства є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, тобто є суб`єктом владних повноважень.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем (п. 10 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Так згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Кіровоградське обласне управління лісового та мисливського господарства, відмовляючи позивачу у видачі сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій здійснювало владні управлінські функції, оскільки в цих правовідносинах відповідач реалізовував свої адміністративні функції у сфері, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Оскільки позивач оскаржує рішення (відмову у видачі сертифіката) суб`єкта владних повноважень при виконанні останнім владних управлінських функцій, такий спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства в силу прямої процесуальної заборони (п. 10 ч. 1 ст. 20 ГПК України) та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України на нього поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Статтею 231 ГПК України, передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Господарський суд роз`яснює позивачу, що справа в частині позовних вимог про визнання недійсною відмови відповідача у видачі сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, оформлену листом № 03-47/1254 від 21.08.2020 віднесена до юрисдикції Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Поряд з тим, правовідносини в даній справі в частині вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збитків у сумі 242170,63 грн, виникли з факту завдання шкоди, тобто з цивільних правовідносин. Великою Палатою Верховного Суду у справі №920/715/17 (постанова від 12.03.2019) висловлено правову позицію, що питання наявності між сторонами деліктних зобов`язань та цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду перебуває у площині цивільних правовідносин потерпілого та держави, а господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази.

Частиною першою статті 20 ГПК України унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Позовні вимоги заявлено щодо стягнення збитків, завданих позивачу протиправними діями працівників Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства, на підставі статей 22, ЦК України, 224, 225 ГК України.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що якщо учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює їх правильну правову кваліфікацію та застосовує для прийняття рішення належні до застосування норми права.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, згідно з частиною другої цієї статті є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

За приписами частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд в силу приписів частини першої статті 86 ГПК України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлені судом фактичні обставини викладаються в судовому рішенні з посиланням на докази, на підставі яких їх встановлено.

Згідно Тимчасового порядку видачі сертифіката про проходження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій (далі Порядок), сертифікат є обов`язковим документом під час здійснення експорту лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів.

Сертифікат видається на кожну партію лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, оформлену одним товаросупровідним документом, і діє протягом 60 днів з дати його видачі.

Для отримання сертифіката експортери подають територіальному органові Держлісагентства заяву за встановленою Агентством формою, до якої додається копія (з обов`язковим пред`явленням оригіналу) товарно-транспортної або залізничної накладної про придбання лісо- та пиломатеріалів, або лісорубного квитка (для постійних лісокористувачів).

Експортери несуть відповідальність за достовірність інформації в поданих ним документах.

Сертифікат видається у день подання документів.

У разі наведення неповної або недостовірної інформації у документах, передбачених пунктом 5 цього Порядку, експортерам в одноденний строк письмово повідомляється про відмову у видачі сертифіката з обґрунтуванням причин.

Відмова у видачі сертифіката може бути оскаржена в установленому законодавством порядку.

Наказом Державного комітету лісового господарства України від 07.09.2009 № 230 затверджено Стандарт адміністративної послуги з видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій (далі - Стандарт).

Згідно пункту 1.4. Стандарту, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій - документ, що засвідчує законність придбання лісопродукції, що експортується, у постійного лісокористувача.

Згідно пункту 3 Стандарту для одержання адміністративної послуги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року №1260 «Про затвердження Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій» та наказу Держкомлісгоспу від 07.09.2007 року № 528 «Про затвердження форми сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій та Інструкції щодо заповнення форми сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій», до обласного управління лісового і мисливського господарства Держкомлісгоспу, за місцем реєстрації суб`єкта зовнішньо економічної діяльності подаються такі документи:

заява за встановленою формою;

копії ( з обов`язковим пред`явленням оригіналу) товаро- транспортних або залізничних накладних, або лісорубного квитка (для постійних лісокористувачів) про придбання відповідного обсягу лісо та пиломатеріалів у постійного лісокористувача;

специфікації на придбану у постійного лісокористувача продукцію, та лісопродукцію, що експортується;

інші документи, що можуть підтвердити законність походження лісопродукції.

Пункт 4 Стандарту визначає склад і послідовність дій одержувача та адміністративного органу, що надає адміністративну послуг, опис етапів надання послуги

4.1. Послідовність дій одержувача адміністративної послуги:

подання до обласного управління лісового і мисливського господарства повного пакета документів, зазначених в пункті 3 Стандарту;

у разі необхідності усунення причин відмови у видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій та повторне звернення щодо його видачі;

отримання сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій або письмової відмови у його видачі із зазначенням її причин.

4.2. Послідовність дій адміністративного органу:

прийняття заяви одержувача адміністративної послуги;

розгляд пакета документів, поданого одержувачем адміністративної послуги;

прийняття рішення про видачу сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій або відмову в його видачі;

видача сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій або письмової відмови із зазначенням її причин .

У пункті 6 Стандарту наведено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні адміністративної послуги.

Так, обласні управління лісового і мисливського господарства можуть відмовити одержувачеві адміністративної послуги в разі:

неподання будь-якого з документів, зазначених у пункті 3 даного Стандарту;

недостовірності відомостей у документах, поданих для отримання Сертифікату;

невідповідність кількісних і якісних характеристик та фізичних параметрів придбаної лісопродукції та лісопродукції, що експортується;

невідповідність норм витрат сировини на виготовлення продукції переробки, що експортується;

звернення з питань, які не належать до компетенції адміністративного органу.

У разі відмови у наданні адміністративної послуги адміністративний орган повинен письмово надати одержувачеві обґрунтовані роз`яснення її причин у термін не пізніше, як через 3 (три) робочих дні від дня надходження звернення.

Наказом Державного комітету лісового господарства України від 07.09.2007 № 528 затверджено Інструкцію щодо заповнення форми Сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій (далі - Інструкція).

Відповідно до пунктів 2.5 та 2.6 Інструкції, у рядку 4 "Підстава видачі сертифіката" вказуються найменування товаросупровідних документів, згідно з якими була придбана лісопродукція, що зазначена в рядку 2, їх серія, номер та дата видачі. До товаро-транспортних накладних в обов`язковому порядку прикладається специфікація-накладна (форма ЛГ-25).

У рядку 5 "Характеристика партії лісопродукції, що експортується" вказуються найменування лісопродукції, що експортується, порода, сорт, геометричні розміри, кількість, код згідно з УКТЗЕД ( 2371а-14, 2371б-14, 2371в-14, 2371г-14 ). Цей рядок заповнюється відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) на партію лісопродукції, що експортується.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що позивач звернувся 21.08.2020 до відповідача із заявою про видачу Сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, зазначивши в якості супроводжувальних документів товарно-транспортні накладні №000069 від 30.04.2020, № 000070 від 06.05.2020 та № 000802 від 05.06.2020 та надавши рахунок-фактуру від 10.06.2020 № 14, специфікації до вказаних ТТН, а також специфікації на відпуск пиломатеріалів, які у порушення пункту 11.6 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні в редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 03.06.2019 № 413, не були зазначені у товарно-транспортних накладних, як документи, що до них додаються як товарний розділ.

Враховуючи викладене вище, у зв`язку з відсутністю підприємств Міноборони України, в тому числі ДП "Черкаське військове лісництво" в системі електронного обліку деревини, що унеможливлює контроль за достовірністю відомостей у документах, поданих Позивачем для отримання Сертифіката, в тому числі відповідності кількісних і якісних характеристик та фізичних параметрів придбаної лісопродукції, відповідності норм витрат сировини на виготовлення продукції переробки, що експортується тощо, відповідач звернувся до ДП "Черкаське військове лісництво" з проханням підтвердити або спростувати факт реалізації продукції переробки Позивачеві за товарно-транспортними накладними із зазначенням геометричних розмірів пиломатеріалів (лист від 21.08.2020 № 03-37/1249).

За змістом відповіді на претензію, яка подавалась позивачем, відповідач зазначив, що 21.08.2020 під час розгляду вашої заяви про видачу сертифіката від 21.08.2020 було встановлено недостовірну інформацію у поданих документах, що було підтверджено листом ДП "Черкаське військове лісництво" від 21.08.2020 № 386, тобто заперечено факт придбання ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" продукції переробки шириною 720 мм (ТТН від 05.06.2020 № 000802), що стало підставою для відмови у видачі сертифікату.

Листом від 27.08.2020 № 390 ДП "Черкаське військове лісництво" повідомило про те, що при поданні інформації було внесено помилкові дані щодо ТТН від 05.06.2020 № 000802 та запропоновано повторно звернутись із заявою про видачу Сертифіката (лист від 10.09.2020 № 07-23/1362, т. 1 а.с. 10).

Так, матеріали справи містять лист Державного підприємства "Черкаське військове лісництво від 27.08.2020 №390, де підприємство повідомляє, що при поданні інформації було внесено помилкові дані щодо ТТН № 000802 від 05.06.2020, виданої ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" (т. 1 а.с. 179).

Зазначені вище Стандарт, Інструкція, Порядок, чітко регулюють порядок дій позивача, які йому необхідно вчинити для видачі чи відмови у видачі сертифікату.

Викладена у листі від 21.08.2020 № 03-47/1254 відмова була обумовлена тільки інформацією, зазначеною у листі від 21.08.2020 № 386 Державним підприємством "Черкаське військове лісництво", яка ним же і спростована в листі від 27.08.2020 № 390.

Згідно додаткових пояснень відповідача, які надавались вже в ході судового розгляду справи, ним повідомлялось, що позивачем до заяви не було прикладено специфікацію № 14 до ТТН № 000802 від 05.06.2020.

Однозначних доказів сторонами на підтвердження чи спростування цієї обставини не надано, так як чіткий перелік поданих позивачем до заяви від 21.08.2020 документів, відсутній.

Однак, Відповідач, відмовляючи у видачі сертифікату, не зазначав про відсутність документу (специфікації), на підтвердження придбання певного виду деревини, а саме шириною 720 мм.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, всі три товаро-транспортні накладні та додані до них специфікації, які прикладались до двох заяв позивача на видачу сертифіката, були оформлені однаково. Поряд з тим, позивач отримав сертифікат по одній заяві, чим спростовуються доводи відповідача про відмову у видачі сертифікату через неналежний порядок оформлення товарно-транспортних накладних.

Таким чином, відповідач вчинив дії, не передбачені Порядком і зазначив підстави для відмови у видачі сертифікату, які спростовані матеріалами справи, тобто діяв неправомірно.

Наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою позивач доводить тим, що не отримавши сертифікат, він не реалізував продукцію вартістю 7265,78 євро, що по курсу НБУ складає 242170,63 грн.

В матеріалах справи міститься додаток № 14 від 10.06.2020 до контракту № 2 від 01.12.2014, за підписами позивача та ЗАТ "Праслас" (т. 1 а.с. 49), а також рахунок від 10.06.2020 на суму 7265,78 євро.

Згідно ТТН № 000802 товар придбано 05.06.2020.

До відповідача з заявою про отримання сертифікату позивач звернувся 21.08.2020, тобто майже через 2,5 місяці.

На підставі заяви від 27.11.2020, супроводжувальними документами в якій зазначено товарно-транспортні накладні № 000069 від 30.04.2020, № 000070 від 06.05.2020, № 000802 від 05.06.2020, позивачем отримано сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії КР № 353580 для експорту ЗАО "Праслас" (Литва) дошки необрізної сухої (дуб) геометричними розмірами 26х120-720х2000-3000 мм у кількості 23,438 м.куб. (т. 1 а.с. 114 - 170), яка була реалізована згідно наданої позивачем 05.02.2021 митної декларації.

Доказів втрати деревини, її пошкодження, втрату будь-яких показників щодо якості тощо, позивачем не надано.

Разом з тим, положення частини першої статті 225 ГК України регулюють склад збитків, що підлягають відшкодуванню особами, які допустили господарське правопорушення, порушили господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності. В силу статті 42 ГК України підприємницька діяльність здійснюється суб`єктами господарювання самостійно на власний ризик і майнові втрати від такої діяльності, обумовлені договірними зобов`язаннями сторін, не можуть покладатися на державу за самим лише фактом їх понесення в будь-якому разі.

Позивач не довів наявність шкоди, відповідно відсутній і причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 242170,63 грн збитків.

Судовий збір в частині позовних вимог про стягнення коштів покладається на позивача.

Пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

За таких обставин, судовий збір в розмірі 2102,00 грн, сплачений платіжним дорученням №2678 від 20.10.2020, підлягає поверненню позивачу за відповідним клопотанням.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 129, 231, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про визнання недійсною відмови Кіровоградського обласного управління лісового та мисливського господарства у видачі сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій, оформлену листом № 03-47/1254 від 21.08.2020.

В частині позовних вимог про стягнення збитків в сумі 242170,63 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити на електронні адреси сторін.

Повне рішення складено 12.02.2021.

Суддя В.Г. Кабакова