ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.01.2021р. Справа №905/1977/20

за позовом: Музиківської сільської ради (юридична адреса: 75023, Херсонська область, Білозерський р-н, с.Музиківка, вул.40 Років Перемоги, 35, ; адреса представника: 73000, м.Херсон, пр.200-річчя Херсона, 31, кв.10)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «Укртендербуд» (юридична адреса: 84333, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Героїв України, 23, кв.84, )

про стягнення 78266,62 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Музиківська сільська рада, с.Музиківка звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «Укртендербуд», м.Краматорськ про стягнення збитків у розмірі 78266,62 грн, з яких: 20847 грн сума попередньої оплати позивача за договором, 6949 грн розмір штрафу відповідно до п.7 договору (10% від суми договору), 50032,80 грн неустойка відповідно до п.7 договору у розмірі 1%, 314,79 грн інфляційне збільшення, 123,03 грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог Музиківська сільська рада посилається на те, що між сторонами був укладений договір підряду №1 від 03.08.2020р., на виконання умов якого позивачем (замовником) було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «Укртендербуд» (підряднику) грошові кошти як попередню оплату (п.п.4.1, 4.2) у розмірі 20847 грн. Відповідач до виконання визначених договором робіт не приступив, попередню оплату позивачу не повернув, що стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Ухвалою суду від 23.11.2020р. за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/1977/20, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву у встановлений судом строк не надав, будь-яких пояснень по суті спору не представив. Одночасно, за висновками суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «Укртендербуд» про відкриття провадження у справі №905/1977/20 та розгляд вказаної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін було повідомлено належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №288.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст.178 вказаного нормативно-правового акту.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як свідчать матеріали справи, 03.08.2020р. між Музиківською сільською радою (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «Укртендербуд» (підрядник) був підписаний договір №1.

За приписами п.п.1.1 1.2 укладеного сторонами правочину підрядник, відповідно до кошторисної документації та умов договору зобов`язується виконати поточний ремонт їдальні в КЗ «Східненській загальноосвітній школі І - III ступенів Музиківської сільської ради Білозерького району, Херсонської області) за адресою: 75020, с.Східне, вул.Шкільна, 12, Білозерського району, Херсонської області (ДК 021:2015: 45430000-0 покривання підлоги та стін), а замовник оплатити надані послуги на умовах, визначених цим договором. Об`єм, характер та вартість послуг, передбачених цим договором, визначаються на підставі договірної ціни та локального кошторису, погодженої сторонами, яка є невід`ємною частиною цього договору та підставою для проведення взаємних розрахунків.

Договірна ціна визначається на підставі договірної ціни та локального кошторису і складає 69490 грн без ПДВ (п.3.1 договору №1 від 03.08.2020р.).

Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2020р. (п.10.1 укладеного сторонами правочину).

Відповідно до ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (ч.2 ст.844 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.1 ст.854 вказаного кодексу, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За змістом п.4.1 договору №1 від 03.08.2020р. замовник протягом 15 робочих днів з дня підписання договору перераховує виконавцю попередню оплату на придбання матеріалів в розмірі 30% від загальної вартості послуг 20847 грн без ПДВ, згідно виставленого рахунку.

Як свідчать матеріали справи, позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти (аванс) у розмірі 20847 грн в якості попередньої оплати (30%) за виконання робіт, погоджених сторонами у договорі №1 від 03.08.2020р., що підтверджується платіжним дорученням №1849 від 04.08.2020р.

Як зазначає позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «Укртендербуд» до виконання робіт, визначених у договорі №1 від 03.08.2020р. не приступило, внаслідок чого з відповідача підлягають стягненню збитки у розмірі 78266,62 грн, з яких: 20847 грн сума попередньої оплати позивача за договором, 6949 грн розмір штрафу відповідно до п.7 договору (10% від суми договору), 50032,80 грн неустойка відповідно до п.7 договору у розмірі 1%, 314,79 грн інфляційне збільшення, 123,03 грн 3% річних.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу приписів п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ст.86 наведеного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, враховуючи зміст ст.129 Конституції України, ст.ст.13, 162 Господарського процесуального кодексу України при зверненні до суду з розглядуваним позовом позивачем повинно бути доведено, зокрема, факт невиконання підрядником обумовлених укладеним сторонами правочину підрядних робіт та наявність правових підстав, зокрема, для стягнення грошових коштів попередньої оплати.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ч.1 ст.846 наведеного вище кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з п.п.5.1, 5.2 договору №1 від 03.08.2020р. строк виконання послуг підрядником не пізніше 01.09.2020р. Датою закінчення зобов`язань вважається дата їх прийняття замовником.

Акти приймання виконаних робіт/послуг готує підрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника. Уповноважений представник замовника протягом трьох днів перевіряє виконану роботу та правильність застосування розцінок і підписує їх в частині фактично виконаних обсягів робіт. Оплата здійснюється в межах наявного фінансового ресурсу на єдиному казначейському рахунку (п.4.3 укладеного сторонами правочину).

Отже, зважаючи на наведену вище редакцію пункту укладеного сторонами договору, первинним документом, який засвідчує факт виконання підрядником робіт, обумовлених цим договором, є акти приймання виконаних робіт/послуг.

За поясненнями позивача, які відповідачем в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не спростовані, всупереч умовам укладеного договору і положенням ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «Укртендербуд» погоджені сторонами роботи у встановлений договором строк не виконало, результатів робіт позивачу не передало, одержаний від Музиківської сільської ради аванс за призначенням не використало.

Згідно зі ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша). Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

За приписами ч.4 ст.631 Цивільного кодексу України та ч.7 ст.180 Господарського кодексу України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Як вказувалось судом, в силу вимог п.10.1 договору №1 від 03.08.2020р. останній набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2020р.

При цьому, з аналізу наведених вище правових норм слідує, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.202 Господарського кодексу України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Поняття «строк дії договору» та «строк виконання зобов`язання» не є тотожними. Слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним. Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання (аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 28.12.2020р. по справі №910/5418/19).

З огляду на те, що закон не передбачає такої підстави припинення зобов`язання, як закінчення строку дії договору щодо зобов`язання, яке залишилося невиконаним, після закінчення строку дії укладеного між сторонами договору можливим є виконання відповідачем робіт за цим договором та їх прийняття позивачем (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018р. у справі №910/9072/17).

Доказів виконання умов договору №1 від 03.08.2020р. відповідачем матеріали справи не містять, так само і не містять матеріали розглядуваного спору доказів розірвання або відмови від договору, або визнання його в судовому порядку недійсним.

03.09.2020р. Музиківська сільська рада направила на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «Укртендербуд» претензію №02-20-1061/0/70/700-01-03 від 03.09.2020р., у якій просила повернути авансовані кошти в межах договору №1 від 03.08.2020р. протягом одного дня з моменту отримання цієї претензії або терміново виконати ремонтні роботи за цим правочином. При цьому, від договору не відмовилась, про його розірвання не заявила.

Дія договору припиняється повним виконанням сторонами своїх зобов`язань; достроково за згодою сторін; з інших підстав, передбачених чинним законодавством України та цим договором (п.10.2 договору №1 від 03.08.2020р.).

Відповідно до п.6.1.3 укладеного сторонами правочину замовник має право, зокрема, ініціювати внесення змін у договір, розірвати договір підряду в односторонньому порядку та відшкодувати збитки за наявності порушень підрядником умов договору.

В силу норм ст.849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Отже, у наведеній нормі цивільного законодавства України передбачено три окремі (самостійні) підстави для відмови замовника від договору підряду, а саме:

- підрядник несвоєчасно розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим (ч.2);

- очевидність для замовника невиконання роботи належним чином та невиконання підрядником у визначений замовником строк вимоги про усунення недоліків (ч.3);

- відмова замовника від договору до закінчення робіт з виплатою підрядникові плати за виконану частину робіт та відшкодуванням збитків, завданих розірванням договору (ч.4).

Відповідно, правові наслідки відмови замовника від договору підряду на підставі ст.849 Цивільного кодексу України є різними.

Законність відмови замовника від договору підряду на підставі ч.2 ст.849 Цивільного кодексу України у разі недоведення порушень умов договору підряду з боку підрядника не може буде виправдана безумовним правом замовника відмовитися від договору підряду на підставі ч.4 цієї норми (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.09.2019р. у справі №911/1433/18, від 16.03.2020р. у справі №910/2051/19).

Положення законодавства щодо договорів підряду не передбачає можливості повернення авансу у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань, якщо інше не передбачено умовами договору, укладеного сторонами.

При цьому, зі змісту положень договору №1 від 03.08.2020р. не вбачається право замовника щодо повернення авансу.

Як зазначалось, матеріали справи не містять доказів розірвання або відмови від договору, або визнання його в судовому порядку недійсним, а у скерованій на адресу підрядника претензії №02-20-1061/0/70/700-01-03 від 03.09.2020р. викладені вимоги про повернення суми авансу або термінове виконання ремонтних робіт, що не може бути розцінено судом як відмова від договору в порядку норм ч.2 ст.849 Цивільного кодексу України та п.6.1.3 договору №1 від 03.08.2020р.

З огляду на те, що повернення сплачених авансом коштів, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, умовами договору не передбачено, суд звертає увагу на можливість, за наявності підстав та у порядку ст.849 Цивільного кодексу України, відшкодування позивачу завданих збитків за умови відмови від договору підряду.

За таких обставин, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову Музиківської сільської ради в частині вимог про стягнення збитків у вигляді попередньої оплати за договором №1 від 03.08.2020р. в сумі 20847 грн.

Висновки суду про відсутність підстав для стягнення попередньої оплати, зумовлюють відмову у задоволенні вимог про стягнення процентів річних в сумі 123,03 грн та інфляційних у розмірі 314,79 грн, оскільки такі вимоги мають похідний характер.

Щодо заявлених позивачем сум штрафу на рівні 6949 грн та неустойки 50032,80 грн, нарахованих на підставі п.7.3 договору №1 від 03.08.2020р., господарський суд зазначає наступне.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 вказаного нормативно-правового акту, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Як зазначалось, всупереч умовам укладеного договору і положенням ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «Укртендербуд» погоджені сторонами роботи у встановлений договором строк не виконало, результатів робіт позивачу не передало; відповідачем зазначені обставини належними та допустимими доказами не спростовано.

За змістом п.п.7.1, 7.3 договору №1 від 03.08.2020р. порушення зобов`язань за договором є підставою для застосування санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. У випадку порушення терміну виконання послуг підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% та неустойку у розмірі 1% від суми договору за кожний день прострочення.

Отже, зважаючи на те, що відповідач підрядні роботи обумовлені договором №1 від 03.08.2020р. не виконав, позивач здійснив нарахування 6949 грн штрафу та 50032,80 грн неустойки за період з 02.09.2020р. по 12.11.2020р., яка, між тим, нарахована за правилами нарахування пені.

За висновками суду, передбачена у п.7.3 договору №1 від 03.08.2020р. штрафна санкція у вигляді неустойки, яка обчислюється на рівні 1% від суми договору за кожний день прострочення за своєю правовою природою є пенею, виходячи з наступного.

Як вказувалось, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України).

Особливості застосування штрафу полягають у тому, що штраф обчислюється тільки у відсотках і тільки від суми порушеного зобов`язання; він являє собою грошову суму, яка одноразово виплачується порушником зобов`язання.

Пеня ж, у свою чергу, є неустойкою, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання. Як і штраф, пеня обчислюється тільки у відсотках і є триваючою неустойкою, тобто грошовою сумою, яка нараховується за кожний день прострочення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що зафіксована сторонами у п.7.3 договору №1 від 03.08.2020р. відповідальність в розмірі 1% від суми договору за кожний день прострочення фактично є пенею, незалежно від того як її визначення наведено у відповідному правочині.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.10.2019р. у справі №904/3315/18, постанові Верховного Суду України від 08.02.2017р. у справі №910/29752/15, де касаційний суд зазначив, що для договірної практики та практики правозастосування сама лише назва тієї чи іншої санкції, вжита в тексті договору, практичного значення не має. У такому випадку слід виходити з мети встановлення у законі відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді штрафної санкції забезпечення належного виконання зобов`язання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ст.216 Господарського кодексу України).

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч.ч.1, 2 ст.217 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.218 наведеного кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

За змістом ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у ст.2 цього Кодексу.

У відповідності до ч.2 ст.231 зазначеного кодексу України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, зокрема, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Вказана норма господарського законодавства визначає уніфікований розмір штрафних санкцій за порушення строків виконання негрошового зобов`язання у господарському зобов`язанні, якщо інше не передбачено законом або договором.

Оскільки договором №1 від 03.08.2020р. визначено інші розміри неустойки, ніж встановлено ч.2 ст.231 Господарського кодексу України за порушення строків виконання господарського зобов`язання, яке фінансується за рахунок бюджетних коштів, а норми цієї статті передбачають можливість визначення ставок пені і штрафу у договірному порядку, суд дійшов висновку, що позивач правомірно нарахував штраф за ставкою 10% та пеню у розмірі 1% від суми договору за кожний день прострочення.

Викладені у позові розрахунки штрафу та пені є арифметично вірними.

При цьому, суд зауважує на наступному:

Згідно із ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що зменшення розміру неустойки це право суду, при якому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За висновками суду, заявлена до стягнення неустойка у вигляді пені (50032,80 грн) не відповідає загальним засадам цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, принципу співмірності заявлених вимог в порівнянні з коштами, які були перераховані на користь підрядника в якості попередньої оплати (20847 грн) та загальної суми договору (69490 грн).

Наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливе джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Таким чином, враховуючи наведене вище, з огляду на те, що неустойка це фінансова санкція, спрямована, перш за все, на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання до його виконання та дотримання в подальшому, господарський суд вважає за необхідне зменшеними розмір заявленої до стягнення пені до 10423,50 грн (50% від суми, яка була перерахована в якості попередньої оплати за договором №1 від 03.08.2020р.), що є адекватної мірою відповідальності за неналежне виконання відповідачем зобов`язання за вказаним вище договором та з урахуванням справедливого балансу між інтересами кредитора і боржника.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги Музиківської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «Укртендербуд» в частині стягнення штрафних санкцій підлягають частковому задоволенню, а саме на суму пені у розмірі 10423,50 грн, штрафу 6949 грн.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 2102 грн підлягає розподілу між сторонами порівну, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог та мінімальну ставку, яка підлягала сплаті та була сплачена позивачем за розглянутими вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнська організація капітального будівництва «Укртендербуд» (84333, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Героїв України, 23, кв.84, ) на користь Музиківської сільської ради (75023, Херсонська область, Білозерський р-н, с.Музиківка, вул.40 Років Перемоги, 35, ) пеню 10423,50 грн, штраф 6949 грн, а також судовий збір в сумі 1051 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 22.01.2021р.

Повний текст рішення складено 27.01.2021р.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.О.Паляниця