РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2021Справа № 910/11652/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянув господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ.СТАНДАРТ" (04073, м.Київ, пров. Куренівський, 17, )

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул. Назарівська,3, )

про стягнення 1 972 230,96 грн.

Представники сторін:

Від позивача: Коханчук Г.В. адвокат

Від відповідача: Мариніч Н.В. адвокат

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМ.СТАНДАРТ" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 1 972 230,96 грн заборгованості за поставлений товар по договору поставки товару № 528(3)19УК/53-121-01-19-08743 від 12.11.2019, а саме: 1 905 585,90 грн основного боргу, 26341,13 грн 3% річних, 40303,93 інфляційних втрат, а також покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких склав 12 000,00 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 12.08.2020 позов залишив без руху.

18.08.2020 позивач подав заяву про усунення недоліків позову.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 20.08.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання у справі на 22.09.2020.

21.09.2020 засобами поштового зв`язку від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову учасник справи зазначає про безпідставність нарахування 3% річних та інфляційних втрат та стверджує, що строк оплати 369 999,60 грн вартості товару не настав, оскільки вказана сума є ПДВ, яке сплачується після отримання покупцем від постачальника податкової накладної, і строк такого виконання умовами договору не встановлений, тобто є правом, а не обов`язком відповідача. Також відповідач заперечив проти покладення на нього понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу за недоведеністю підстав.

22.09.2020 підготовче засідання відкладено на 27.10.2020

05.10.2020 від позивача надійшло заперечення на відзив, зі змісту якого позивач зазначає про помилковість доводів відповідача про розмежування строку та порядку оплати вартості продукції та ПДВ відповідно до п.3.2 договору, Актом звірки взаєморозрахунків від 04.05.2020 визнано заборгованість у заявленому розмірі та зауважив про недоведеність не співмірності заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу та подачу відповідних доказів понесення витрат у визначений ч. 8 статті 129 ГПК України строк.

20.10.2020 від відповідача засобами електронного зв`язку, а 27.10.2020 засобами поштового зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на період до закінчення карантину.

Підготовче засідання 27.10.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Ярмак О.М. на лікарняному.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.11.2020, враховуючи повернення судді Ярмак О.М. з лікарняного, призначив підготовче засідання на 10.12.2020.

10.12.2020 відповідач через відділ діловодства суду подав клопотання про залучення до участі у справі Державне підприємство «Гарантований покупець» до розгляду у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, оскільки неможливість виконання відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем є наслідком невиконання зобов`язань Державного підприємства «Гарантований покупець».

У підготовчому засіданні 10.12.2020 суд за результатом розгляду клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору протокольною ухвалою відмовив в його задоволенні за недоведеністю підстав, відклав підготовче засідання на 26.01.2021.

26.01.2021 суд за відсутності підстав для відкладення підготовчого засідання, закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті спору на 11.02.2021.

У судовому засіданні 11.02.2021 представник позивача підтримала заявлені вимоги у повному обсязі та заявила усне клопотання про надання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн після ухвалення рішення у справі. Представник відповідача проти позову заперечувала.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.240 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОМ.СТАНДАРТ" (постачальник за договором, позивач) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець, відповідач) був укладений договір поставки № 528 (3)19УК/53-121-01-19-08743, за умовами якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець - прийняти та оплатити продукцію згідно із розмірно-поставочною специфікацією (додаток №1 до договору).

У п.1.3 договору визначено строк поставки продукції: жовтень-грудень 2019.

Відповідно до п.3.1 договору, вартість договору складає: 1 849 998,00 грн, крім того ПДВ 369 999,60грн, разом 2 219 997,60 грн.

Сторонами у п.3.2 договору узгоджено, що розрахунок за поставлену продукцію здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, протягом 45 календарних днів з моменту поставки продукції. Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

При цьому, постачальник зобов`язаний надати покупцю податкову накладну за формою, визначеною чинною редакцією наказу Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015р., складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на дві електронні адреси покупця протягом терміну, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною постачальник надає покупцю електронну квитанцію про реєстрацію податкової накладної у ЄРПН. При складанні податкових накладних в реквізитах Отримувача вказувати номер філії « 01», назву отримувача (Покупця) - ДП «НАЕК «Енергоатом», ВП «Запорізька АЕС» (п.4.4 договору).

Відповідно до п.11.1, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами і діє протягом 12 місяців з дати укладання.

Матеріалами справи встановлено та відповідачем не заперечується, що за накладними № ПС-0381 від 04.12.2019 на суму 490 230,00 грн, № ПС-0082 від 04.12.2019 на суму 12849,00 грн, №ПС-0387 від 04.12.2019 на суму 101187,90 грн, №ПС-0390 від 04.12.2019 на суму 30260,16 грн, №ПС-0391 від 04.12.2019 на суму 148650,00 грн, № ПС-0392 від 04.12.2019 на суму 21464,64 грн, №П-0096 від 17.12.2019 на суму 134122,74 грн, №ПС-0408 від 17.12.2019 на суму 31175,10 грн, №П-0099 від 17.12.2019 на суму 32804,40 грн, №П-0100 від 17.12.2019 на суму 12062,16 грн, №ПС-0405 від 17.12.2019 на суму 623100,00 грн, «ПС-0406 від 20.12.2019 на суму 187157,88 грн, № ПС-0407 від 20.12.2019 на суму 119217,60 грн, № П-0097 від 20.12.2019 на суму 50833,20 грн, № П-0098 від 21.12.2019 на суму 224882,82 гн, які підписані та скріплені печатками обох сторін без зауважень, позивач поставив, а відповідач прийняв товар по договору поставки № 528 (3)19УК/53-121-01-19-08743 на загальну суму 2 219 997,60 грн з ПДВ.

Також на підтвердження здійснення господарських операції з поставки товару позивачем долучено до справи квитанції про реєстрації податкових накладних в Державній податковій службі України.

Відповідач свої зобов`язання щодо оплати отриманого товару виконав частково, перерахувавши позивачу 314 411,70 грн, у зв`язку із чим неоплаченими залишилось 1 905 585,90 грн.

Факт наявності заборгованості відповідача у сумі 1 905 585,90 грн підтверджується підписаним сторонами Актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.12.2019 по 07.05.2020.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач стверджує про невиконання відповідачем зобов`язань з оплати 1 905 585,90 грн вартості поставленого товару, за прострочення виконання зобов`язання нараховано також до стягнення з відповідача 26341,13 грн 3% річних, 40303,93 інфляційних втрат.

Відповідач позов не визнає в частині оплати ПДВ з вартості отриманого товару , інфляційних втрат та річних.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору поставки товару № 528(3)19УК/53-121-01-19-08743 від 12.11.2019, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача поставити відповідачу обумовлений договором товар належної якості та кількості, який породжує обов`язок відповідача прийняти зазначений товар та оплатити за нього встановлену договором вартість у визначений строк.

За умовами п.3.2 договору, розрахунок за поставлену продукцію здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, протягом 45 календарних днів з моменту поставки продукції. Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Долучені до позову накладні, які підписані сторонами, приймаються судом в якості належних доказів поставки позивачем та прийняття відповідачем товару по договору на суму 2219997,60 грн.

Судом встановлено, що строк оплати за поставлений товар 04.12.2019 настав 18.01.2020, 17.12.2019- строк оплати настав 31.01.2020, 20.12.2019 - строк оплати настав 03.02.2020, 21.12.2019- строк оплати настав 04.02.2020 без урахування ПДВ.

Відповідно до наданого Акту звірки станом на 07.05.2020 та пояснень позивача часткова оплата у сумі 314 411,70 грн здійснена відповідачем 13.03.2020.

Доказів оплати відповідачем 1 905 585,90 грн вартості неоплаченого товару у визначений строк та станом на час розгляду даної справи по суті спору, у т.ч. враховуючи строк реєстрації податкових накладних на поставку товару, суду не надано.

Враховуючи, що строк виконання грошових зобов`язань відповідача на спірну суму є таким, що настав, за відсутності доказів погашення заборгованості, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 1 905 585,90 грн. боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо ненастання строку виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ (369999,60 грн) з посиланням на відсутність вимоги позивача щодо здійснення такої оплати з огляду на те, що позивач звертався до відповідача з претензією щодо оплати всієї суми боргу за поставлений товар, в тому числі в частині вартості товару у розмірі суми ПДВ.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до абз. 6 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України з метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Зважаючи на виклад умов речення другого п.3.2 договору та дату реєстрації податкових накладних, 14.12.2019, 20.12.2019, 28.12.2019, на підтвердження чого позивачем долучено до позову квитанції про їх реєстрацію, тобто строк сплати ПДВ настав відповідно в день реєстрації цих податкових накладних, тобто раніше строку оплати вартості товару без ПДВ.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 26341,13 грн 3% річних, розрахунок яких здійснено за наростаючим підсумком прострочення боргу за поставлений товар з 21.01.2020 по 06.08.2020, , 40303,93 інфляційних втрат за період січень-червень 2020.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає, що позивачем безпідставно не включено та не враховано дефляцію у спірний період.

За перерахунком суду належними до стягнення є 38 346,37 грн інфляційних втрат та 26341,13 грн 3% річних.

Відповідач відсутність обов`язку здійснення оплати вартості отриманого товару та звільнення від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, не довів, стверджувань позивача належними засобами доказування не спростував.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ.СТАНДАРТ" є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 1 905 585,90 грн основного боргу, 38 346,37 грн інфляційних втрат та 26341,13 грн 3% річних. В решті позову належить відмовити за недоведеністю підстав.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Також у позовній заяві позивачем було заявлено клопотання про покладення на відповідача понесених витрат на оплату професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн. та у судовому засіданні 11.02.2021 заявлено клопотання відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про надання доказів їх понесення до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Вказана заява судом прийнята до розгляду.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул. Назарівська,3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМ.СТАНДАРТ" (04073, м.Київ, пров. Куренівський, 17, ) 1 905 585 (один мільйон дев`ятсот п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 90 коп основного боргу, 38 346 (тридцять вісім тисяч триста сорок шість) грн. 37 коп інфляційних втрат та 26 341 (двадцять шість тисяч триста сорок одну) грн. 13 коп 3% річних, 29554 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 10 коп витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Призначити судове засідання із розгляду заяви позивача про розподіл судових витрат на 16.02.2021 на 12:55 год., зал №10.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 16.02.2021.

Суддя О.М.Ярмак