ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021м. ДніпроСправа № 904/6696/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників, справу

за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ"

до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

про стягнення 26116,79грн. вартості нестачі вантажу

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - відповідач) в якій просить суд стягнути 26116,79грн. вартості нестачі вантажу.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00грн. позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/6696/20 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2020.

Ухвалою від 15.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 18.01.2021. Крім цього, позивачу рекомендовано усунути в строк до 21.12.2020 недоліки позовної заяви №819 від 07.12.2020, які зафіксовано Актом Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2020 №862/2020 шляхом подачі до господарського суду п.3. Оригінал комерційного акту №454201/56 від 20.08.2020 та п.4. Оригінал накладної №50179921.

28.12.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшов лист від 23.12.2020 за вих.№859 з доданою позовною заявою №819 від 07.12.2020 в оригіналі складеною за результатами виправлення описок при написанні номеру накладної та номеру комерційного акту; розрахунком суми позову та копією довіреності представника №48/ОК ЦОФ/2020 від 17.01.2020. Лист від 23.12.2020 за вих.№859 разом з доданими до нього документами долучено до матеріалів справи.

19.01.2021 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшов відзив від б/д за вих.№б/н в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив від б/д за вих.№б/н з доданими до нього документами прийнято до розгляду.

25.01.2021 через відділ документального забезпечення від позивача надійшли заперечення на відзив від 22.01.2021 за вих.№54. Ухвалою від 29.01.2021 зобов`язано позивача направити на адресу відповідача копію відповіді на відзив, яку позивач назвав як заперечення на відзив від 22.01.2021 за вих.№54, з доданими до нею документами листом з описом вкладення в строк до 03.02.2021. Докази направлення копії відповіді на відзив, яку позивач назвав як заперечення на відзив від 22.01.2021 за вих.№54, з доданими до нею документами надати до суду в строк до 03.02.2021. Питання прийняття відповіді на відзив, яку позивач назвав як заперечення на відзив від 22.01.2021 за вих.№54, з доданими до нею документами до розгляду відкласти. 08.02.2021 через відділ документального забезпечення від позивача надійшов лист від 02.02.2021 за вих.№76 разом з доказами направлення копії відповіді на відзив з доданими до неї документами на адресу відповідача.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Оглянувши докази направлення (опис вкладення із штампом пошти - 23.01.2021, накладну №774 від 23.01.2021 та фіскальний чек від 23.01.2021) відповіді на відзив, яку позивач назвав як заперечення на відзив від 22.01.2021 за вих.№54, з доданими до неї документами, господарський суд визнає їх належними і доходить висновку про прийняття до розгляду відповіді на відзив, яку позивач назвав як заперечення на відзив від 22.01.2021 за вих.№54, з доданими до нею документами.

У відповідності до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Отже, строк для розгляду справи по суті розпочато.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, шістдесятиденний строк з дня відкриття провадження у справі спливає 15.02.2021.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

15.02.2021 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позивач відповідно до Технічних умов завантажив вугілля кам`яне марки ДГ 0-100, ДГО-100, Г(Г1) 0-100:

- у вагон №52525358 в кількості 68100кг по накладній №50149921 від 15.08.2020;

- у вагон №53542981 в кількості 68000кг по накладній №50374610 від 27.08.2020;

- у вагон №56236110 в кількості 67100кг по накладній №50374610 від 27.08.2020;

- у вагон №52587672 в кількості 67700кг по накладній №50374610 від 27.08.2020;

- у вагон №59670042 в кількості 68600кг по накладній №50429745 від 30.08.2020;

- у вагон №62609987 в кількості 69700кг по накладній №50429703 від 30.08.2020;

- у вагон №64093776 в кількості 69300кг по накладній №50440627 від 31.08.2020;

- у вагон №53548087 в кількості 68900кг по накладній №50575505 від 07.09.2020;

- у вагон №56040827 в кількості 67900кг по накладній №50521939 від 04.09.2020;

- у вагон №54781026 в кількості 67300кг по накладній №50634559 від 11.09.2020;

- у вагон №53511127 в кількості 67400кг по накладній №50646991 від 11.09.2020;

- у вагон №53503009 в кількості 67000кг по накладній №50704766 від 15.09.2020;

- у вагон №58939752 в кількості 68300кг по накладній №46003448 від 15.09.2020;

- у вагон №64092927 в кількості 66900кг по накладній №50702133 від 15.09.2020;

- у вагон №63486310 в кількості 67800кг по накладній №50865872 від 24.09.2020 та передав вантаж для перевезення залізниці.

Згідно накладних поверхня вантажу маркована у формі поперечних смуг трикутної форми катка ущільнювача.

За накладними №50149921 (досильна №50227594); №50374610; №50429745; №50429703; №50440627; №50575505; №50521939; №50634559; №50646991; №50704766; №50615137 (досильна №460034480); №50702133; №50865872 залізниця прийняла у позивача на станції Родинська Донецької залізниці для перевезення вугілля та зобов`язалася доставити його на станцію Енергодар Придніпровської залізниці на адресу ДТЕК Запорізька ТЕС ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго".

Позивач зазначає, що по прибуттю поїзда на станцію Чаплине, Енергодар Придніпровської залізниці складено комерційні акти №454201/56/1221 від 20.08.2020, №476906/1237, №476906/1238, №476906/1239 від 02.09.2020, №476906/1266, №476906/1267, №476906/1268 від 06.09.2020, №476906/1298 від 11.09.2020, №476906/1304 від 13.09.2020, №476906/1308 від 14.09.2020, №476906/1309 від 15.09.2020, №476906/1351, №476906/1353 від 19.09.2020, №476906/1359 від 20.09.2020, №476906/1449 від 27.09.2020.

Відповідно до вказаних комерційних актів виявлено виїмки та факт зменшення маси вантажу.

Позивач вказав, що відповідно до переуступного напису, зробленого на накладних №50149921 (досильна №50227594), №50374610, №50429745, №50429703, №50440627, №50575505, №50521939, №50634559, №50646991, №50704766, №50615137 (досильна №46003448), №50702133, №50865872 за підписом директора та головного бухгалтера АТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" ВП "ЗАПОРІЗЬКА ТЕС" право на пред`явлення позову передано позивачу.

Позивач зазначає, що згідно з довідкою вантажовласника ПрАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" №1/5000 від 20.09.2020 вартість 1 тони відвантаженого вугілля у полувагоні №52525358 по накладній №50149921 становить 1763,18грн. з урахуванням ПДВ; №1/4961 від 18.09.2020 у полувагонах №53542981, №56236110, №52587672 по накладній №50374610 становить 1832,64грн. з урахуванням ПДВ; №1/4963 від 18.09.2020 у полувагоні №59670042 по накладній №50429745 становить 1549,86грн. з урахуванням ПДВ; №1/4962 від 18.09.2020 у полувагоні №62609987 по накладній №50429703 становить 1549,86грн. з урахуванням ПДВ; №1/4964 від 18.09.2020 у полувагоні №64093776 по накладній №50440627 становить 1739,14грн. з урахуванням ПДВ; №1/5426 від 06.10.2020 у полувагоні №53548087 по накладній №50575505 становить 1767,97грн. з урахуванням ПДВ; №1/5186 від 29.09.2020 у полувагоні №56040827 по накладній №50521939 становить 1750,78грн. з урахуванням ПДВ; №1/5188 від 29.09.2020 у полувагоні №54781026 по накладній №50634559 становить 1827,29грн. з урахуванням ПДВ; №1/5189 від 29.09.2020 у полувагоні №53511127 по накладній №50646991 становить 1858,58грн. з урахуванням ПДВ; №1/5191 від 29.09.2020 у полувагоні №53503009 по накладній №50704766 становить 1896,84грн. з урахуванням ПДВ, №1/5187 від 29.09.2020 у полувагоні №58939752 по накладній №46003448 становить 2020,49грн. з урахуванням ПДВ; №1/5190 від 29.09.2020 у полувагоні №64092927 по накладній №50702133 становить 1719,67грн. з урахуванням ПДВ; №1/5422 від 06.10.2020 у полувагоні №63486310 по накладній №50865872 становить 1795,02грн. з урахуванням ПДВ.

Загальна вартість нестачі вантажу складає 26116,79грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач здійснює посилання на перевезення вантажу в вологому стані і надає власний контррозрахунок.

ДОВОДИ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Позивач стверджує, що за залізничними накладними №50149921, №50374610, №50429745, №50429703, №50440627, №50575505, №50521939, №50634559, №50646991, №50704766, №50615137, №50702133, №50865872 було вугілля кам`яне, а за даними вказаними у графі 20 зазначених накладних вказано, що у вугіллі кам`яному показник вологи не перевищує гранично допустиму норму, а тому позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 1% від маси вантажу при розрахунку вартості недостачі вантажу.

СТРОК ДЛЯ ПОДАЧІ ЗАПЕРЕЧЕНЬ.

Відповідь на відзив, яку позивач назвав як заперечення на відзив від 22.01.2021 за вих.№54 відповідач отримав 26.01.2021, що підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень.

Відповідачу в ухвалі від 15.12.2020 роз`яснено, що відповідно до статті 184 Господарського процесуального кодексу України він має право надати заперечення, в яких викладає свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань та аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. Вказані заперечення мають відповідати вимогам статті 167 Господарського процесуального кодексу України.

В ухвалі від 15.12.2020 визначено строк для подачі заперечень до суду, а саме протягом трьох днів від дати отримання відповіді на відзив.

Отже, визначений господарським судом строк для подачі заперечень тривав по 29.01.2021.

Згідно з частиною 7 статті 116 Господарського процесуального кодексу України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Отже, з урахуванням строків, встановлених Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за №173/24950, строк для подачі заперечень є таким, що сплив 02.02.2021.

ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА ЩОДО НЕЗГОДИ З АРГУМЕНТАМИ ПОЗИВАЧА ВИКЛАДЕНИМИ У ВІДПОВІДІ НА ВІДЗИВ.

Заперечення не надано.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: 1. Обставини перевезення вантажу. 2. Правомірність заявлених позовних вимог.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Відповідно до положень статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі-Статут) Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом; Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів; дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів; під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Накладна - основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Господарський суд встановив, що за накладними №50149921 (досильна №50227594); №50374610; №50429745; №50429703; №50440627; №50575505; №50521939; №50634559; №50646991; №50704766; №50615137 (досильна №460034480); №50702133; №50865872 залізниця прийняла у позивача на станції Родинська Донецької залізниці для перевезення вугілля та зобов`язалася доставити його на станцію Енергодар Придніпровської залізниці на адресу ДТЕК Запорізька ТЕС ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго".

Уклавши із залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

За положеннями статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами і актами загальної форми, які складають станції залізниць; комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

По прибуттю поїзда на станцію Чаплине, Енергодар Придніпровської залізниці складено комерційні акти №454201/56/1221 від 20.08.2020, №476906/1237, №476906/1238, №476906/1239 від 02.09.2020, №476906/1266, №476906/1267, №476906/1268 від 06.09.2020, №476906/1298 від 11.09.2020, №476906/1304 від 13.09.2020, №476906/1308 від 14.09.2020, №476906/1309 від 15.09.2020, №476906/1351, №476906/1353 від 19.09.2020, №476906/1359 від 20.09.2020, №476906/1449 від 27.09.2020.

Проаналізувавши зміст вказаних комерційних актів господарський суд констатує зменшення маси вантажу під час перевезення, наявність виїмок, відсутність маркування у місцях виїмок.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Загальна сума відшкодування збитку за не збережений вантаж в усіх випадках не може перевищувати суми, яка сплачується за повністю втрачений вантаж. Оскільки спірні вагони прийнято залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідно до положень статті 110 Статуту залізниці України відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, покладається на залізницю.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України від 04.07.1996 №273/96-ВР "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю; якщо незбереження вантажу сталося внаслідок того, що вагон чи контейнер поряд з прихованими несправностями або з несправностями, які виникли під час транспортування, мали ще й такі, які могли бути виявлені до завантаження, господарський суд може вирішити питання про покладення відповідальності як на залізницю, так і на відправника; для правильного вирішення питань щодо відповідальності за незбереження вантажу внаслідок технічної несправності рухомого складу господарський суд повинен провести досконале дослідження не тільки комерційного акта, але й акта про технічний стан вагону або контейнера і дати їм відповідну оцінку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; - за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду встановлені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовуються у повному обсязі особою, яка її завдала; при цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З урахуванням викладеного, відповідальність за вагову недостачу вантажу слід покласти на відповідача.

Відповідно до статті 130 Статуту право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно статті 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Господарський суд перевірив розрахунок вартості нестачі вантажу здійснений позивачем та визнав його арифметично та методологічно правильним, а вимогу такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, господарський суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 26116,79грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

Господарським судом відхиляються посилання відповідача на те, що при розрахунку втрати слід брати норму недостачі у розмірі 2% від маси нетто, зазначеної у перевізних документах, так як проаналізувавши зміст залізничних накладних, господарський суд дійшов висновку, що вантаж зданий до перевезення в нормальному сухому стані, що відповідає технічним умовам ДСТУ 7146:2010. Відтак, для визначення норм природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто потрібно застосовувати - 1% маси, зазначеної в перевізних документах, відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" (85043, Донецька обл., місто Добропілля, місто Білицьке, ВУЛИЦЯ КРАСНОАРМІЙСЬКА, будинок 1А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00176549) до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40075815) в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Кіровський район, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40081237) про стягнення 26116,79грн. вартості нестачі вантажу задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ ТВЕРСЬКА, будинок 5; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40075815) в особі РЕГІОНАЛЬНОЇ ФІЛІЇ "ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Кіровський район, ПРОСПЕКТ ДМИТРА ЯВОРНИЦЬКОГО, будинок 108; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40081237) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ДТЕК ОКТЯБРСЬКА ЦЗФ" (85043, Донецька обл., місто Добропілля, місто Білицьке, ВУЛИЦЯ КРАСНОАРМІЙСЬКА, будинок 1А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00176549) 26116,79грн. (двадцять шість тисяч сто шістнадцять грн. 79 коп.) вартості нестачі вантажу; 2102,00грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 15.02.2021.

Суддя І.В. Петренко