ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

15 лютого 2021 року м. ХарківСправа № 922/2060/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Калашников Г.О.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Технології" про розстрочення виконання судового рішення (вх. № 3105 від 08.02.2021) по справі

за позовом Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Технології" (61017, м. Харків, вул. Пащенківська, 11)
про за участю представників: стягнення 322983,16 грн.
позивача - не з`явився;

відповідача - Дудар І. В., довіреність б/н від 21.12.2020;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.09.2020 по справі №922/2060/20, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021, позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Технології" на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі 322983,16 грн. та 4844,75 грн. судового збору.

01.02.2021 на примусове виконання вищевказаного рішення господарським судом Харківської області видано наказ, який надісланий стягувачу.

08.02.2021 на розгляд Господарського суду Харківської області подано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Технології" про розстрочення виконання судового рішення (вх. №3105) (надалі за текстом - Заява), в якій заявник просить суд розстрочити на один рік сплату суми стягнення за рішенням господарського суду Харківської області від 22.09.2020 по справі № 922/2060/20, що набуло законної сили 18.01.2021, шляхом щомісячних платежів рівними частинами.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.02.2021 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Технології" про розстрочення виконання судового рішення (вх. № 3105 від 08.02.2021), розгляд якої призначено в судовому засіданні на 15.02.2021 об 11:30.

В судове засідання 15.02.2021 представник заявника (боржника) з`явився та повністю підтримав вимоги заяви, просив заяву задовольнити та розстрочити на один рік сплату суми стягнення за рішенням господарського суду Харківської області від 22.09.2020 по справі № 922/2060/20, яке набуло законної сили 18.01.2021, шляхом щомісячних платежів рівними частинами.

В судове засідання 15.02.2021 представник стягувача не з`явився, про розгляд заяви повідомлений своєчасно та належним чином.

Розглянувши заяву ТОВ "Варіант-Технології" про розстрочення виконання судового рішення (вх. №3105 від 08.02.2021), всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Харківська міська рада 30.06.2020 звернулась до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Варіант-Технології про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 322983,16 грн.

Як зазначалося судом вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 22.09.2020 по справі №922/2060/20, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.01.2021, позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Варіант-Технології" на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі 322983,16 грн. та 4844,75 грн. судового збору.

01.02.2021 на примусове виконання вищевказаного рішення господарським судом Харківської області видано наказ, який надісланий стягувачу.

Боржник звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про розстрочення виконання судового рішення (вх. №3105), в якій заявник просить суд розстрочити на один рік сплату суми стягнення за рішенням господарського суду Харківської області від 22.09.2020 по справі № 922/2060/20, яке набуло законної сили 18.01.2021, шляхом щомісячних платежів рівними частинами.

Стаття 331 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч.2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. (ч. 3 ст.331 ГПК України)

Такими підставами можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Відповідно до приписів ч.4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю. (ч.7 ст.331 ГПК України)

Як зазначалося судом вище, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Як свідчить зміст заяви про розстрочення виконання рішення по справі, боржник, в якості підстави послався, що він перебуває у скрутному фінансовому становищі, спричинене відсутністю господарської діяльності. Наполягає, що підприємство має значні борги перед бюджетом та відсутність коштів на рахунку. Також, у своїй заяві боржник зазначає про епідеміологічну ситуацію та карантинні заходи. Боржник також вказує про сплату частини боргу на рахунок міськради.

З урахуванням наведеного, боржник у своїй заяві просить суд врахувати: фінансовий стан боржника (відсутність діяльності й коштів); ступінь вини боржника у виникненні спору з врахуванням того, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами (безпідставне збереження коштів за користування землею) кваліфікуються як бездоговірні та безделіктні; надзвичайність ситуації (події) у вигляді низки карантинних та епідеміологічних дій, визнаних Законом "Про ТПП в Україні» та форс-мажорними обставинами.

До заяви про розстрочення виконання рішення відповідач додав належним чином засвідчені копії: податкової декларації з податку на прибуток підприємств за звітний період 2020 року; фінансової звітності малого підприємства; звіту із праці ТОВ "Варіан -Технології" за IV квартал 2020р.; стану розрахунків з бюджетом; платіжних доручень №1944 від 22.01.2021 на суму 10000,00 грн. та № 1943 від 22.01.2021 на суму 6000,00 грн. (т.с. 2, а.с. 45-71).

Відповідно до приписів ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У даному випадку, боржник не довів господарському суду наявність тих виключних обставин, з якими законодавець пов`язує можливість надання розстрочки по виконанню рішення по справі.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Абзацом 5 частини 1 статті 44 ГК України також встановлено, що принципом підприємництва є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

З урахуванням наведеного, нестабільна фінансова ситуація, не є підставою для розстрочення або відстрочення виконання рішення.

Крім того, суд враховує, що спір по справі виник у зв`язку із тим, що у період з 01.01.2019 по 31.05.2020 відповідач зберіг (заощадив) у себе майно - кошти, котрі у вигляді орендної плати, що нараховується за володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташований належний йому об`єкт нерухомості, внаслідок чого безпідставно зберіг кошти у розмірі орендної плати у сумі 322983,16 грн.

Окремо суд звертає увагу боржника на те, що рішення Господарського суду Харківської області від 22.09.2020 у справі № 922/2060/20, яке набрало законної сили 13.01.2021 є обов`язковим до виконання, та яке станом на 15.02.2021 року не виконане, а здійснена боржником сплата, на яку посилається боржник, не складає навіть 10 % від загальної суми, стягнутої за рішенням суду.

У заяві не наведено графіку (із зазначенням конкретних дат), якого боржник мав на меті дотримуватися у разі розстрочення виконання рішення.

Вказане переконливо свідчить про відсутність у діях боржника наміру зі своєчасного виконання рішення у цій справі шляхом здійснення систематичних платежів, направлених на виконання рішення суду.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (заява № 22774/93) наголосив, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні (див., mutatis mutandis, рішення у згадуваній вище справі Горнсбі, с. 510, п. 40). Отже, виконання судового рішення не може відстрочуватися на незаконних підставах.

З огляду на викладене, з урахуванням балансу інтересів сторін та права на справедливий судовий розгляд, яке може бути порушене у випадку тривалого невиконання рішення суду, заява ТОВ "Варіант-Технології" про розстрочення виконання судового рішення (вх. № 3105 від 08.02.2021) задоволенню не підлягає.

При цьому, суд роз`яснює боржнику, що останній не позбавлений права та можливості повторного звернення до суду з відповідною заявою за наявності належного обґрунтування, відповідних доказів та за наявності узгодженого із стягувачем графіку розстрочення виконання рішення.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Варіант-Технології" про розстрочення виконання судового рішення (вх. № 3105 від 08.02.2021).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено та підписано 16.02.2021 р.

Суддя Є.М. Жиляєв