РІШЕННЯ

10 лютого 2021 року м. ТернопільСправа № 921/766/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Бега В.М.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Аскона - Південь, вул. Горича Більшого (Горича Великого), 2/1, с. Степанівка, м. Херсон, Херсонська область, 73000

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Профібуд, вул. Бродівська, буд. 44, м. Тернопіль, 46400

про стягнення 134 530,03 грн заборгованості

За участі представників:

позивача: Крупи Ю.Я. - адвоката

відповідача: Кацюка О.В. - керівника

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

Для розгляду справи в режимі відеоконференцзв`язку використовуються засоби для здійснення фіксації судового процесу в режимі відеоконференції "EasyCon".

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. ст. 35-37 ГПК України не надходило. Клопотань про роз`яснення прав та обов`язків, відповідно до ст. 205 ГПК України, не надходило.

Суть справи:

04.12.2020 (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю Аскона - Південь, надалі позивач, звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Профібуд, надалі відповідач, про стягнення 134 530,03 грн заборгованості, з яких: 78 645,90 грн сума основного боргу; 13 394,89 грн пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання; 4 373,32 грн індекс інфляції; 38 115,92 грн 45% річних від вартості несвоєчасно сплаченого товару.

Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки товарів за № 074 від 15.02.2019.

В підтвердження позовних вимог до матеріалів справи долучено належним чином засвідчені копії: Договору поставки товарів №074 від 15.02.2019 та Додаткової угоди №1 до нього від 13.01.2020; Рішення власника (учасника) №1 ТзОВ "Компанія Профібуд" від 15.02.2019; видаткових накладних за № а-000000504 від 04.02.2020 на суму 52 871,52 грн; № а-000000633 від 11.02.2020 на суму 77 051,52 грн; оборотно-сальдової відомості ТОВ "Аскона-Південь" по контрагенту ТзОВ "Компанія "Профібуд"; аналіз платежів ТОВ "Компанія "Профібуд" за Договором поставки товарів №074 від 15.02.2019 на підставі виписки по рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) з 01.02.2020 до 31.11.2020 ТОВ "Аскона -Південь", розрахунок заявлених до стягнення сум тощо.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 09.12.2020, головуючим суддею для розгляду справи №921/766/20 визначено суддю Гирилу І.М.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №921/766/20; постановлено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання у справі № 921/766/20 призначено на 12:30 год. 11.01.2021; запропоновано учасникам справи подати/надіслати суду заяви по суті справи та з процесуальних питань (при наявності).

Ухвалою суду від 11.01.2021 судове засідання у справі № 921/766/20 було відкладено на 10:10 год. 27.01.2021 з визначених у ній підстав та запропоновано сторонам у справі подати/надіслати суду заяви з процесуальних питань (при наявності).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.01.2021 задоволено заяву ТзОВ Аскона - Південь б/н від 15.01.2021 (вх. №360 від 16.01.2021) про участь в судовому засіданні 27.01.2021 о 10:10 год. в режимі відеоконфернеції поза межами приміщення суду та визначено, що учасником судового процесу, який братиме участь в судовому засіданні в режимі відеоконфернеції поза межами приміщення суду є Товариство з обмеженою відповідальністю Аскона - Південь.

В судовому засіданні 27.01.2021, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважних представників сторін, судом оголошено перерву до 11:00 год. 10.02.2021; зобов`язано сторін надати видаткові накладні та рахунки-фактури за весь період дії Договору, а також докази часткової оплати вартості отриманого товару, про що постановлено відповідні ухвали, які занесено до протоколу судового засідання.

05.02.2021, 09.02.2021 та 10.02.2021 позивачем, на виконання вимог ухвали від 27.01.2021, через "Електронний суд" долучено до матеріалів справи витребовувані судом документи.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.02.2021 задоволено заяву ТзОВ Аскона - Південь б/н від 05.02.2021 (вх. №1075 від 05.02.2021) про участь в судовому засіданні 10.02.2021 о 11:00 год. в режимі відеоконфернеції поза межами приміщення суду.

Приписами ст. 248 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (ч. 8 ст. 252 ГПК України).

В судовому засіданні 10.02.2021, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважних представників сторін, судом заслухано доводи та пояснення учасників справи щодо позовних вимог, досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази та оголошено перерву до 15:00 год. 10.02.2021. Після оголошеної перерви судом продовжено з`ясування обставин та перевірку їх доказами та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та посилаючись на долучені до матеріалів справи письмові докази.

Повноважний представник відповідача позовні вимоги в частині заявленої до стягнення суми основного боргу визнав в повному обсязі. Щодо нарахованих позивачем та заявлених до стягнення сум пені, 45% річних та інфляційних втрат вказав на незрозумілість проведення таких розрахунків.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні доводи та пояснення повноважних представників сторін, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне:

15.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аскона-Південь, як Постачальником, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Профібуд", як Покупцем, з іншої сторони, укладено Договір поставки товарів №074 (надалі - Договір), за умовами п. п. 1.1-1.2 якого Постачальник протягом дії цього Договору передає у власність Покупцю будівельно-оздоблювальні матеріали (надалі - Товар), окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількістю, що відображається у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти у власність та оплатити Товар в порядку та на умовах, встановлених цим Договором. Загальний обсяг Товару, що є предметом цього Договору, визначається протягом строку дії цього Договору з урахуванням кількості та асортименту Товару за всіма переданими, відповідно до умов цього Договору, окремими партіями Товару.

Згідно з п. п. 2.1-2.2 Договору ціна Товару цього Договору визначається виходячи з характеристики Товару, асортименту та його кількості, умов здійснення платежів, строків виконання господарських операцій, умов поставки тощо та визначається у видаткових накладних. Загальна ціна цього Договору становить загальну суму всіх видаткових накладних, згідно яких відвантажувався Товар на виконання умов цього Договору, і орієнтовно складає 20 000 000 грн, в тому числі ПДВ. У випадку перевищення зазначеної суми сторони домовилися вважати загальною ціною Договору суму підписаних обома сторонами видаткових накладних по Договору протягом його дії, без необхідності внесення відповідних змін до пункту цього Договору.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.3, 4.7, 4.9, 4.10 Договору Постачальник передає (відвантажує) зі свого складу Покупцю Товар окремими партіями в кількості та асортименті, погодженій сторонами у видаткових накладних. Постачальник здійснює відвантаження Товару зі свого складу на підставі видаткової накладної після поданого Покупцем замовлення. Покупець зобов`язаний прийняти відвантажений згідно умов цього Договору Товару та провести повний розрахунок за отриману партію Товару, після відвантаження зазначеної партії зі складу Постачальника, згідно умов даного Договору. На кожну партію Товару, відвантажену Постачальником згідно умов цього Договору, останній надає Покупцю рахунки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні на паперовому носії. Моментом прийняття Товару Покупцем від Постачальника вважається дата отримання Товару на складі Постачальника, що підтверджується документально, а саме: накладною та довіреністю.

П. 5.1 Договору сторони передбачили, що розрахунок за Товар проводиться в безготівковій формі, шляхом перерахування Покупцем суми вартості партії товару в гривнях на поточний банківський рахунок Постачальника, вказаний у реквізитах Постачальника в цьому Договорі. Погашення заборгованості може бути здійснене Покупцем, виключно за попереднім письмовим погодженням із Постачальником, шляхом зустрічної передачі товару, взаємозаліку однорідних боргових зобов`язань або у інший спосіб, не заборонений чинним в Україні законодавством.

Покупець зобов`язаний провести з Постачальником повний розрахунок за замовлену партію Товару у строк, що не перевищує 21 (двадцять один) календарних днів з моменту відвантаження відповідної партії Товару Постачальником. Оплата за відвантажену згідно умов цього договору партію Товару, здійснюється Покупцем на підставі цього Договору. При здійсненні платежу Покупець обов`язково повинен вказувати у платіжному дорученні номер та дату рахунку на оплату, а також номер та дату цього договору (п. п. 5.2, 5.4 Договору).

Відповідно до п. 11.1 Договору останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 11.1 цього договору та закінчується 31 січня 2020 року, а в частині розрахунків до повного їх завершення. У разі, якщо протягом 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору, жодна із сторін не заявить про його розірвання, то цей Договір буде вважатися пролонгованим на такий же строк та на тих же умовах.

Вказаний вище правочин підписано повноважними представниками сторін, підписи яких скріплено печатками юридичних осіб.

13.01.2020 між сторонами у справі підписано Додаткову угоду №1 до Договору поставки товарів №074 від 15.02.2019, згідно з якою п. 11.2 Договору викладено в новій редакції, а саме: "Строк цього Договору починає свій перебіг у момент визначений у п. 11.1 цього Договору та закінчується 31 січня 2021 року, а в частині розрахунків до повного їх завершення".

Господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, згідно із положеннями ГПК України є предметом регулювання Господарського кодексу України (надалі ГК України).

Згідно з ч. 2 п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або у інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст. 632 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 ст. 193 ГК України).

В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконання умов укладеного правочину позивачем поставлено, а відповідачем прийнято у лютому місяці 2020 року, зокрема, згідно з видатковою накладною №а-000000504 від 04.02.2020 на суму 52 871,52 грн та видатковою накладною №а-000000633 від 11.02.2020 на суму 77 051,52 грн товар на загальну суму 129 923,04 грн (належним чином засвідчені копії в матеріалах справи).

Слід зазначити, що наведені вище видаткові накладні підписані повноважними представниками сторін без заперечень, підписи скріплено печатками юридичних осіб.

На виконання п. 4.9 Договору, для оплати видаткової накладної за №а-000000504 від 04.02.2020 на суму 52 871,52 грн позивачем виставлено відповідачу рахунок за №33942 від 04.02.2020 на суму 52 871,52 грн; для оплати видаткової накладної за №а-000000633 від 11.02.2020 на суму 77 051,52 грн позивачем виставлено відповідачу рахунок за №34072 від 11.02.2020 на суму 77 051,52 грн (в матеріалах справи).

Як вже зазначалось вище, умовам укладеного правочину (п. п. 5.2, 5.4 Договору) сторони встановили, що Покупець зобов`язаний провести з Постачальником повний розрахунок за замовлену партію Товару у строк, що не перевищує 21 (двадцять один) календарних днів з моменту відвантаження відповідної партії Товару Постачальником. При здійсненні платежу Покупець обов`язково повинен вказувати у платіжному дорученні номер та дату рахунку на оплату, а також номер та дату цього договору.

Таким чином, за Товар отриманий 04.02.2020 за видатковою накладною №а-000000504 від 04.02.2020 на суму 52 871,52 грн відповідач повинен був розрахуватись до 25.02.2020 (включно); за Товар отриманий 11.02.2020 за видатковою накладною №а-000000633 від 11.02.2020 на суму 77 051,52 грн до 03.03.2020 (включно).

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Однак, як стверджує позивач та вбачається з матеріалів справи, в порушення умов укладеного правочину та вимог чинного законодавства, відповідач взяті на себе зобов`язання виконав неналежним чином. Вартість Товару отриманого за видатковою накладною №а-000000504 від 04.02.2020 оплатив лише частково на суму 51 277,14 грн (10 000 грн 30.04.2020, 20 000 грн - 21.05.2020 та 21 277,14 грн 08.07.2020, виписки з Банківського рахунку позивача в матеріалах справи). Вартість Товару отриманого за видатковою накладною за №а-000000633 від 11.02.2020 не оплатив взагалі.

Таким чином, загальна суму боргу ТзОВ "Компанія "Профібуд" перед ТзОВ "Аскона-Південь" становить 78 645 грн 90 коп., яку останній і просить стягнути в судовому порядку.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Факт поставки позивачем, прийняття відповідачем на підставі Договору №074 від 15.02.209 згідно з вказаними вище видатковими накладними Товару на загальну суму 129 923,04 грн, його часткової (на суму 51 227,14 грн) оплати та наявності станом на день звернення до суду та розгляду спору в суді заборгованості в сумі 78 645,90 грн підтверджено наявними в матеріалах справи та наведеними вище належним чином засвідченими копіями видаткових накладних, банківських виписок та визнано відповідачем.

Доказів своєчасного та повного проведення розрахунків за вказані вище поставки матеріали справи не містять, а сторонами не надано.

За даних обставин, позовні вимоги ТзОВ Аскона - Південь про стягнення з ТзОВ Профібуд заборгованості в розмірі 78 645 грн 90 коп. суд визнає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. ст. 610, 611 ЦК України).

В силу ст. ст. 546-551 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч. 2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

У постанові від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19 Верховний Суд зазначив, що: "Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто, сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (ч. 3 ст. 6 ЦК України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати)".

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.2017 у справі № 910/2031/16 та Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 916/804/17.

В силу приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

П. 8.3 Договору сторони передбачили, що у випадку прострочення термінів по сплаті Покупцем суми вартості партії Товару, відвантаженої (відпущеної) згідно умов п. 5.2 цього Договору, Покупець на вимогу Постачальника зобов`язаний сплатити на користь останнього пеню, що нараховується на несплачену суму за кожний день прострочення платежу за подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла в період такого прострочення; у випадку прострочення термінів по сплаті Покупцем суми вартості партії Товару, відвантаженої (відпущеної) згідно умов п 5.2 цього Договору, Покупець на вимогу Постачальника зобов`язаний сплатити на користь останнього суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу, а також 45% річних від простроченої суми за весь час заборгованості.

Відповідно до п. 8.4 Договору сторони, керуючись нормами ч. 1 ст. 259 ЦК України, домовились, що для стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим договором, встановлюється строк позовної давності три роки. Сторони погодились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за цим Договором, припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мали бути виконані (п. 8.5 Договору).

На підставі наведених вище норм чинного законодавства, умов укладеного правочину, зважаючи на допущене відповідачем порушення обумовлених Договором строків оплати вартості отриманого згідно з наведеними вище видатковими накладними Товару, його часткову оплату по видатковій накладній від 04.02.2020, позивачем по кожній поставці, в якій мала місце прострочка, нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 13 394 грн 89 коп., з якої: 1 860,61 грн за період з 26.02.2020 по 29.04.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 52 871,52 грн, 1 902,28 грн за період з 26.02.2020 по 20.05.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 42 871,52 грн (52 871,52 грн 10 000 грн), 1 429,79 грн за період з 26.02.2020 по 07.07.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 22 871,52 грн (42 871,52 грн 20 000 грн); 172,85 грн за період з 26.02.2020 по 24.11.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 1 594,38 грн (22 871,52 грн 21 277,14 грн); 8 029,36 грн за період з 04.03.2020 по 24.11.2020 по поставці 11.02.2020 на суму прострочки в розмірі 77 051,52 грн.

Також позивачем по кожній поставці, в якій мала місце прострочка, нараховано та заявлено до стягнення 45% річних в загальній сумі 38 115 грн 92 коп., з якої: 4 160,64 грн за період з 26.02.2020 по 29.04.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 52 871,52 грн, 4 480,42 грн за період з 26.02.2020 по 20.05.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 42 871,52 грн (52 871,52 грн 10 000 грн), 3 740,06 грн за період з 26.02.2020 по 07.07.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 22 871,52 грн (42 871,52 грн 20 000 грн); 535,16 грн за період з 26.02.2020 по 24.11.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 1 594,38 грн (22 871,52 грн 21 277,14 грн); 25 199,64 грн за період з 04.03.2020 по 24.11.2020 по поставці 11.02.2020 на суму прострочки в розмірі 77 051,52 грн.

Окрім того, на підставі наведених вище норм чинного законодавства, зважаючи на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань по своєчасній оплаті вартості отриманого згідно з наведеними вище видатковими накладними Товару, позивачем по кожній із наведених вище поставок, з врахуванням здійснених відповідачем часткових оплат, нараховано та заявлено до стягнення інфляційні нарахування в загальній сумі 4 373 грн 32 коп., з якої: 849,33 грн за період березень-квітень 2020 року по поставці від 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 52 871,52 грн; 819,37 грн за період березень-травень 2020 року по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 42 871,52 грн; 483,74 грн за період березень-червень 2020 року по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 22 871,52 грн; 45,02 грн за період з березня по жовтень місяць 2020 року по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 1 594,38 грн та 2 175,86 грн за період з березня по жовтень місяць 2020 року по поставці 11.02.2020 на суму прострочки в розмірі 77 051,52 грн.

Згідно із усталеною судовою практикою застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань "господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості".

Судом розглянуто проведені позивачем розрахунки заявлених до стягнення сум пені, 45% річних та інфляційних втрат та з врахуванням передбаченого умовами Договору терміну здійснення розрахунків, здійснених відповідачем оплат по видатковій накладній від 04.02.2020, в межах визначеного позивачем періоду нарахування пені, встановлених умовами укладеного правочину розміру нарахувань та можливого періоду, протягом якого такі проводяться, проведено перерахунок заявлених до стягнення сум.

Згідно з проведеним судом перерахунком суми пені правомірним є нарахування такої в загальній сумі 10 771 грн 66 коп., з якої: 1 860,61 грн за період з 26.02.2020 по 29.04.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 52 871,52 грн, 393,57 грн за період з 30.04.2020 по 20.05.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 42 871,52 грн (52 871,52 грн 10 000 грн), 414,94 грн за період з 21.05.2020 по 07.07.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 22 871,52 грн (42 871,52 грн 20 000 грн); 73,18 грн за період з 08.07.2020 по 24.11.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 1 594,38 грн (22 871,52 грн 21 277,14 грн); 8 029,36 грн за період з 04.03.2020 по 24.11.2020 по поставці 11.02.2020 на суму прострочки в розмірі 77 051,52 грн.

Пеня в загальній сумі 2 623 грн 23 коп., з якої: 1 508,71 грн за період з 26.02.2020 по 29.04.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 42 871,52 грн; 1 014,85 грн за період з 26.02.2020 по 20.05.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 22 871,52 грн та 99,67 грн за період з 26.02.2020 по 07.07.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 1 594,38 грн нарахована позивачем безпідставно (проведений судом перерахунок - в матеріалах справи).

Згідно з проведеним судом перерахунком суми 45% правомірним є нарахування такої в загальному розмірі 32 091 грн 18 коп., зокрема: 4 160,38 грн за період з 26.02.2020 по 29.04.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 52 871,52 грн, 1 106,93 грн за період з 30.04.2020 по 20.05.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 42 871,52 грн (52 871,52 грн 10 000 грн), 1 349,79 грн за період з 21.05.2020 по 07.07.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 22 871,52 грн (42 871,52 грн 20 000 грн); 274,44 грн за період з 08.07.2020 по 24.11.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 1 594,38 грн (22 871,52 грн 21 277,14 грн); 25 199,64 грн за період з 04.03.2020 по 24.11.2020 по поставці 11.02.2020 на суму прострочки в розмірі 77 051,52 грн.

45% річних в загальній сумі 6 024 грн 74 коп., з якої: 0,26 грн за період з 26.02.2020 по 29.04.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 52 871,52 грн; 3 373,49 грн за період з 26.02.2020 по 29.04.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 42 871,52 грн; 2 390,27 грн за період з 26.02.2020 по 20.05.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 22 871,52 грн та 260,72 грн за період з 26.02.2020 по 07.07.2020 по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 1 594,38 грн нараховано позивачем безпідставно (проведений судом перерахунок - в матеріалах справи).

Відповідно до проведеного судом перерахунку суми інфляційних втрат правомірним є нарахування такої в загальному розмірі 3 231 грн 48 коп., з якої: 849,33 грн за період березень-квітень 2020 року по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 52 871,52 грн; 128,61 грн за травень місяць 2020 року по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 42 871,52 грн; 45,74 грн за червень місяць 2020 року по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 22 871,52 грн; 31,94 грн за період з липня по жовтень місяць 2020 року по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 1 594,38 грн та 2 175,86 грн за період з березня по жовтень місяць 2020 року по поставці 11.02.2020 на суму прострочки в розмірі 77 051,52 грн.

Інфляційні втрати в загальній сумі 1 141,84 грн, з якої: 690,76 грн за період з березня по квітень місяць 2020 року по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 42 871,52 грн; 438 грн за період з березня по травень місяць 2020 року по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 22 871,52 грн та 13,08 грн за період з березня по червень місяць 2020 року по поставці 04.02.2020 на суму прострочки в розмірі 1 594,38 грн нараховано позивачем безпідставно (проведений судом перерахунок - в матеріалах справи).

За даних обставин правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення є вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 771 грн 66 коп. пені, 32 091 грн 18 коп. 45% річних та 3 231 грн 48 коп. інфляційних втрат.

В задоволенні позову в частині стягнення 2 623 грн 23 коп. пені, 6 024 грн 74 коп. 45% річних та 1 141 грн 84 коп. інфляційних втрат суд відмовляє.

Ч. 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Ст. 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене вище, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 1 949 грн 04 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд покладає на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12-14, 73-74, 76-79, 86, 123, 129, 165, 197, 232-233, 236-238, 240, 241, 248, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Профібуд, вул. Бродівська, буд. 44, м. Тернопіль, 46400, ідентифікаційний код 40287096, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Аскона - Південь, вул. Горича Більшого (Горича Великого), 2/1, с. Степанівка, м. Херсон, Херсонська область, 73000, ідентифікаційний код 24962264, 78 645 грн 90 коп. основного боргу; 10 771 грн 66 коп. пені, 32 091 грн 18 коп. 45% річних; 3 231 грн 48 коп. інфляційних втрат та 1 949 грн 04 коп. в повернення сплаченого позивачем судового збору.

3. В решті позову - відмовити.

4. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне судове рішення складено 15.02.2021

Суддя І.М. Гирила