ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року Справа № 925/920/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача - представник не з`явився,

від відповідача - Писаренко А.М. - адвокат,

Сидоренко І.О. - адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом управління соціального захисту населення Маньківської районної

державної адміністрації, смт. Маньківка, Черкаської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "УМАНЬГАЗ ЗБУТ",

м. Умань, Черкаської області

про стягнення 378 415 грн. 38 коп.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернулося з позовом управління соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації до товариства з обмеженою відповідальністю "УМАНЬГАЗ ЗБУТ" про стягнення з відповідача 378 415 грн. 38 коп. невикористаних субсидій.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 10 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10 год. 00 хв. 22 вересня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 10 год. 30 хв. 22 жовтня 2020 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 22 жовтня 2020 року суд оголосив перерву до 14 год. 30 хв. 12 листопада 2020 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 12 листопада 2020 року суд оголосив перерву до 14 год. 30 хв. 24 листопада 2020 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 24 листопада 2020 року суд оголосив перерву до 11 год. 00 хв. 04 грудня 2020 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 04 грудня 2020 року суд відклав розгляд справи по суті на 14 год. 30 хв. 18 січня 2021 року та визнав явку представника позивача в судове засідання обов`язковою.

В судовому засіданні, яке відбулося 18 січня 2021 року суд оголосив перерву до 11 год. 00 хв. 03 лютого 2021 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав суду клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

В судовому засіданні, що відбулося 18 січня 2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити повністю.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та зазначали, що постанова Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 року №329 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність постанови Кабінету Міністрів України від 28 квітня 2016 року № 1022" на абз. 7 п. 18 якої посилається позивач та Порядок розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року №534 на п. 11 якого посилається позивач втратили чинність з 14 серпня 2019 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №807 "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України".

Договір від 24 січня 2019 року №4 "Про відшкодування послуг на оплату використаного природного газу пільговим категоріям населення Маньківського району" не містить обов`язку відповідача повернути позивачу суми субсидій, які були розподілені між всіма учасниками ринку природного газу, порядку та строків такого повернення.

Оскільки на момент спірних правовідносин норми постанов на які посилається позивач втратили чинність, а інших джерел відповідного зобов`язання відповідача позивач не вказує, то підстав для задоволення позову немає.

Відповідач неодноразово повідомляв позивача, що суми субсидій, які були розподілені між всіма учасниками ринку природного газу, станом на сьогодні на його рахунках відсутні через таке розподілення.

У зв`язку з чим відповідач просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідь на відзив надійшла до суду з пропуском встановленим судом строку без клопотання про його продовження.

Згідно ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки відповідь на відзив була подана з пропуском строку встановленого судом, суд вважає за необхідне відповідь на відзив залишити без розгляду.

В судовому засіданні, яке відбулося 03 лютого 2021 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/920/20.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представників відповідача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 24 січня 2019 року між управлінням соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "УМАНЬГАЗ ЗБУТ" (постачальник) було укладено договір за №4 "Про відшкодування послуг на оплату використаного природного газу пільговим категоріям населення Маньківського району".

За цим договором постачальник зобов`язався щомісячно надавати замовнику розрахунки на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг окремим категоріям громадян в електронному та паперовому вигляді, акт звірки взаємних розрахунків (п. 2.1. договору).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" було затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій (далі - Положення), згідно з яким призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Житлова субсидія на оплату комунальних послуг призначалась в межах соціальних нормативів відповідних комунальних послуг.

Відповідно до п.18 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року №1176) Положення, після закінчення опалювального (неопалювального) сезону невикористана сума житлової субсидії, яка надавалась не у грошовій формі, повертається виконавцем комунальних послуг до державного бюджету у повному обсязі на підставі акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум житлової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року №534 "Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг" затверджений Порядок розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг (далі - Порядок) (в редакції чинній станом на момент складання акта розрахунку загального обсягу невикористаних сум житлової субсидії).

Пунктом 5 вищевказаного Порядку був визначений механізм розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидій для відшкодування витрат на оплату послуги з газопостачання за особовим рахунком кожного одержувача субсидії.

Відповідно п. 8 Порядку за результатами розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій, що підлягає поверненню до бюджету, надавач послуги складає акт розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій у трьох примірниках, один з яких залишає у себе, а два інших подає до 1 червня та до 1 листопада управлінню.

Коригування сум, зазначених в актах розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій, допускається до початку опалювального (неопалювального) сезону.

Пункт 11 Порядку передбачав, що у разі відсутності кредиторської заборгованості перед надавачем послуги, об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельним кооперативом та відсутності поточних нарахувань субсидій станом на перше число місяця, в якому подано акт розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій (у разі реорганізації, ліквідації підприємства тощо), надавач послуги, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельний кооператив протягом зазначеного місяця перераховує невикористану суму субсидії на рахунок структурного підрозділу з питань соціального захисту населення. Структурний підрозділ з питань соціального захисту населення використовує повернуті кошти на погашення кредиторської заборгованості та/або поточні розрахунки з надавачами послуг, об`єднаннями співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельними кооперативами за надані пільги і житлові субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

За умовами п.12 Порядку відповідальність за правильність розрахунку невикористаних сум субсидії за кожним особовим рахунком одержувача субсидії та повноту відображення їх в актах розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій покладається на надавачів послуг, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні кооперативи в особі їх керівників та посадових осіб, що проводили такий розрахунок.

Згідно акту розрахунку №1 станом на 01 травня 2019 року загальний обсяг невикористаних сум субсидій для відшкодування витрат на оплату послуг з газопостачання для індивідуального опалення за опалювальний сезон становив 754 397 грн. 43 коп. (а.с. 20).

Даний акт було складено та підписано керівником та головним бухгалтером відповідача.

Позивач стверджував, що протягом червня-грудня 2019 року було проведено відповідачем часткове повернення коштів невикористаних сум субсидій в сумі 375 982 грн. 05 коп. - без повернення суми вже розподілених сум субсидій всіма учасниками ринку природного газу, що підтверджується відповідними виписками з Державної казначейської служби України (а.с.10-19).

Отже, залишок неповернутої та водночас невикористаної суми субсидії за відповідний опалювальний сезон 2018-2019 р. становить (754 397 грн. 43 коп. - 375 982 грн. 05 коп.) 378 415 грн. 38 коп.

Позивач вказував, що за період з липня 2019 року по червень 2020 року подав відповідачу 10 листів з проханням повернути кошти невикористаних сум субсидій згідно поданого акту.

Водночас позивач одержав лише одну відповідь від 15 квітня 2020 року за вих. №133, в якій зазначено, що відповідач зможе виконати свої зобов`язання в частині повернення до державного бюджету невикористаних, але вже розподілених сум субсидій після відповідного повернення коштів всіма учасниками ринку природного газу.

22 травня 2020 року позивачем була направлена відповідачу претензія №05/703 з вимогою виконати належним чином зобов`язання та перерахувати заборгованість в розмірі 378 415 грн. 38 коп.

На адресу позивача надійшла відповідь на претензію від 23 червня 2020 року №199, в якій відповідач повідомив про те, що зможе виконати свої зобов`язання в частині повернення до державного бюджету невикористаних, але вже розподілених сум субсидій лише після відповідного повернення коштів всіма учасниками ринку природного газу.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статті 15 ЦК України право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 цього Кодексу.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Частиною 1 ст.174 ГК України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з норм ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобов`язання мають виконуватися сторонами належним чином згідно з умовами договору, вимогами кодексів та інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту чи інших вимог, які традиційно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання.

За змістом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій в спірний період регламентується "Положенням про порядок призначення житлових субсидій", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 зі змінами та Бюджетним кодексом України.

Згідно із цим Положенням житлова субсидія на оплату комунальних послуг призначається у розмірі соціальних нормативів відповідних комунальних послуг.

До 31 січня 2019 року перерахування сум субсидії проводилось відповідно до Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенції з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року №256, шляхом перерахування коштів на рахунки організацій, відповідальних за надання послуг.

Так, за умовами п.3 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" від 21 жовтня 1995 року №848 (в редакції станом на 01 травня 2019 року), призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення). У територіальних громадах (в тому числі об`єднаних), у виконавчих органах яких відсутні структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, прийняття заяв громадян з необхідними документами для призначення житлових субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг чи їх фронт-офіси здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до вказаного Положення, житлові субсидії на оплату житлово-комунальних послуг до січня 2019 року включно надавались громадянам не у грошовій формі за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам шляхом перерахування коштів на рахунки надавачів послуг.

В подальшому, постановами Кабінету Міністрів України №1176 від 27 грудня 2019 року "Деякі питання надання житлових субсидій населенню у грошовій формі" та №62 від 06 лютого 2019 року "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" були внесені зміни до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" від 21 жовтня 1995 року №848, відповідно до яких громадяни, які звернулись за субсидією з січня 2019 року отримують субсидію у грошовій готівковій формі шляхом перерахування коштів через Пенсійний фонд України або через АТ "Ощадбанк".

Після закінчення опалювального сезону невикористана сума житлової субсидії, яка надавалась не у грошовій формі, повертається виконавцем комунальних послуг до державного бюджету з урахуванням зазначених норм на підставі акту розрахунку загального обсягу невикористаних сум житлової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидій для відшкодування витрат на оплату послуг із централізованого опалення (теплопостачання), постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуг з газо- та електропостачання був визначений пунктом 11 Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року №534 "Деякі питання надання субсидій для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг", який на час виникнення зобов`язання з повернення невикористаних сум субсидій був чинним.

Таким чином відповідач відповідає за своїми зобов`язаннями, які виникли безпосередньо із нормативно-правового акта, який був чинним на момент виникнення зобов`язання.

Із втратою чинності Порядку розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг дане зобов`язання залишилося не виконаним, а тому воно продовжує існувати.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача, які викладені у відзиві на позов.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що відповідно до принципу jura novit curia ("суд знає закони") неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм.

Порядок розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії не ставить в залежність виконання зобов`язання з повернення до бюджету невикористаних сум від факту їх розподілення чи не розподілення між усіма учасниками ринку природного газу.

Крім того, відповідно до ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Матеріали справи не містять доказів існування кредиторської заборгованості перед надавачем послуги (відповідачем) та наявність поточних нарахувань субсидій станом на перше число місяця, в якому подано акт розрахунку загального обсягу невикористаних сум субсидій (01 травня 2019 року), а тому невикористана сума житлової субсидії, яка надавалась не у грошовій формі, підлягає поверненню до державного бюджету.

За таких обставин позов про стягнення з відповідача 378 415 грн. 38 коп., невикористаної субсидії підлягає задоволенню

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "УМАНЬГАЗ ЗБУТ", вул. Дерев`янка, 19, м. Умань, Черкаської області, ідентифікаційний код 39711735 на користь управління соціального захисту населення Маньківської районної державної адміністрації, вул. Соборна,3, смт. Маньківка, Черкаської області, ідентифікаційний код 03195837 - 378 415 грн. 38 коп. невикористаних субсидій та 5 676 грн. 23 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 15 лютого 2021 року.

Суддя А.В.Васянович