ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Черкаси справа № 925/1003/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін: позивача не з`явились, відповідача з`явились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом дочірнього підприємства Трансшип-Тракс до товариства з обмеженою відповідальністю Докер Транс стягнення 124917 грн. 75 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач дочірнє підприємство Трансшип-Тракс звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Докер Транс (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № ТЕО 01/09/2019 від 01.09.2019 року, 339671 грн. 09 коп. боргу, 5434 грн. 77 коп. інфляційних втрат, 6353 грн. 21 коп. 3% річних, що разом становить 351459 грн. 07 коп., та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано порушенням відповідачем зобов`язань з оплати винагороди за надані послуги з перевезення вантажів згідно договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № ТЕО 01/09/2019 від 01.09.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.08.2020 року, після усунення недоліків позовної заяви, вказаних ухвалою суду від 10.08.2020 року, позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/1003/20 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 01.10.2020 року.

Відповідач в особі представника подав суду 02.09.2020 року, 01.10.2020 року:

клопотання (вх. № 13452/20, а.с. 37), в якому просив продовжити встановлений судом процесуальний строк на подання заяви проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні та відзиву на позовну заяву;

відзив на позовну заяву (вх. № 15163/20, а.с. 88) в якому визнав позовні вимоги в сумі 110419 грн. 34 коп. основного боргу, в решті вимог просив відмовити у зв`язку з наявністю укладеного між сторонами договору про перевезення вантажів автомобільним транспортом № ТЕО 01/09/2019 від 01.09.2019 року, зобов`язання позивача за яким у розмірі 229251 грн. 75 коп. є зустрічними однорідними та були припинені шляхом зарахування на підставі заяви відповідача від 28.09.2020 року.

Ухвалою суду від 01.10.2020 року, задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, про продовження процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву, відкладено розгляд справи по суті на 03.11.2020 року.

Позивач в особі свого представника подав суду:

25.09.2020 року клопотання (вх. № 14793/20 а.с. 43-44), в якому просив приєднати до матеріалів справи додаткові докази в обґрунтування позовних вимог;

22.10.2020 року заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 16370/20 а.с. 110-112), в якій підтвердив зарахування зустрічних позовних вимог у розмірі 229251 грн. 75 коп. та, у зв`язку з цим, остаточно просив стягнути з відповідача на свою користь 110419 грн. 34 коп. основного боргу, 9403 грн. 34 коп. 3 % річних, 5095 грн. 07 коп. інфляційних втрат, що разом становить 124917 грн. 75 коп., та відшкодувати судові витрати;

23.10.2020 року клопотання (вх. № 16401/20 а.с. 116) про повернення судового збору у розмірі 3169 грн. 89 коп. сплачених на підставі платіжного доручення № 1239 від 24.07.2020 року у зв`язку із зменшення розміру позовних вимог.

У судове засідання 03.11.2020 року сторони явку своїх представників не забезпечили, не повідомили про причини неявки представників, належним чином повідомлені судом про місце, дату та час судового засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Заява позивача про зменшення позовних вимог (вх. № 16370/20 від 22.10.2020року) судом прийнята до розгляду, стягувана сума заборгованості і відповідно ціна позову становить 124917 грн. 75 коп., з якої 110419 грн. 34 коп. борг, 5095 грн. 07 коп. інфляційні втрати, 9403 грн. 34 коп. 3% річних та відшкодування судових витрат.

Дослідивши позовну заяву, заяви сторін по суті справи і з процесуальних питань, наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог задовольняє повністю з таких підстав.

01.09.2019 року позивач товариство з обмеженою відповідальністю Трансшип транс, як перевізник, та відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю Докер транс, як замовник, уклали договір перевезення вантажів автомобільним транспортом № ТЕО 01/09/2019 (далі Договір а.с. 8-10), за умовами п. 1.1. якого перевізник зобов`язався за заявкою замовника доставити автомобільним транспортом довірений йому відправником вантаж до пункту призначення в установлений цим договором термін та видати його одержувачу вантажу, а замовник зобов`язався сплатити за перевезення вантажу передбачену цим договором винагороду.

Сторони погодили істотні умови договору, зокрема:

п. 1.2. умови перевезення вантажу (термін та місце надання автотранспорту під завантаження, маршрут прямування, пункт призначення, відправник вантажу, одержувач вантажу, вид та вага вантажу, термін доставки, вартість послуг та інше) визначаються в заявці на перевезення вантажу, яка є невід`ємною частиною цього договору після її підписання обома сторонами, зразок (шаблон) якої знаходиться в додатку до договору (форма 1За-ЗВ-П);

п. 2.1. 14 виконання перевізником умов цього договору засвідчується складеним та підписаним представниками обох сторін актом приймання-передачі виконаних робіт;

п. 2.2.1., 2.2.3. - замовник зобов`язався забезпечити перевізника необхідними документами на вантаж, який буде перевозитись, у тому числі товарно-транспортною накладною; підписати і засвідчити печаткою наданий перевізником акт приймання-передачі виконаних робіт та своєчасно і в повному обсязі, згідно з умовами цього договору, здійснити розрахунок за надані послуги з перевезення вантажу;

п. 3.1. сплата перевізникові винагороди за цим договором проводиться замовником у безготівковій або готівковій формі в національній валюті України гривні протягом трьох банківських днів з моменту підписання обома сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт;

п. 3.2. розмір винагороди (вартість послуг з перевезення вантажу)вказується в заявці, зазначеній у п. 1.2. цього договору, та в акті приймання-передачі виконаних робіт (п.п. 2.1.14.). Якщо розмір винагороди у заявці і акті відрізняються, то сплата грошових коштів здійснюється у розмірі, вказаному у акті;

п. 4.2. за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України;

п. 7.1. договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання його умов обома сторонами . Якщо хоча б однією із сторін не виконано будь-яке зобов`язання за цим договором, термін дії цього договору за погодженням сторін продовжується до моменту належного виконання цього зобов`язання.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Із реєстрів товарно-транспортних накладних:

до акту № 199 від 31.10.2019 року: №ОТ-1041716 від 25.10.2019 року, №ОТ-1041611 від 25.10.2019 року ( а.с. 18);

до акту № 200 від 31.10.2019 року: №ТХ000000591 від 20.09.2019 року, №ТХ000000594 від 20.09.2019 року, №ТХ000000586 від 03.10.2019 року, №ТХ000000100 від 01.10.2019 року, №ТХ000000156 від 04.10.2019 року, №ТХ000000105 від 01.10.2019 року, №ТХ000000094 від 01.10.2019 року, №ТХ000000155 від 04.10.2019 року, №ТХ000000141 від 03.10.2019 року, №ТХ000000175 від 07.10.2019 року, №ТХ000001101 від 23.10.2019 року, №ТХ000000140 від 03.10.2019 року, №ТХ000000979 від 20.10.2019 року, №ТХ000000824 від 15.10.2019 року, №ТХ000000797 від 16.10.2019 року, №ТХ000000796 від 16.10.2019 року, №ТХ000000837 від 17.10.2019 року, №ТХ000000932 від 19.10.2019 року, №ТХ000001093 від 23.10.2019 року, №ТХ000000838 від 17.10.2019 року, №ТХ000000933 від 19.10.2019 року ( а.с. 20);

до акту № 206 від 04.11.2019 року: №ТХ000001016 від 03.10.2019 року, №ТХ000001076 від 07.10.2019 року, №ТХ000001078 від 07.10.2019 року, №ТХ000001019 від 02.10.2019 року, №ТХ000001021 від 03.10.2019 року, №ТХ000001040 від 06.10.2019 року, №ТХ000001041 від 06.10.2019 року, №ТХ000000704 від 04.10.2019 року, №ТХ000000705 від 15.10.2019 року, №ТХ000000719 від 16.10.2019 року( а.с. 22) вбачається, що позивачем було здійснено перевезення зданих відправником та отриманих одержувачем вантажів на суму 341418 грн. 51 коп., про що свідчать підписи директора відповідача, які скріплені відповідними печатками сторін.

На виконання вимог Договору сторонами складено та підписано акти надання послуг: № 199 від 31.10.2019 року на суму 39732 грн. 20 коп., № 200 від 31.10.2019 року на суму 219567 грн. 23 коп., № 206 від 04.11.2019 року на суму 82119 грн. 08 коп., всього на суму 341418 грн. 51 коп., в яких замовник та перевізник погодились, що надані транспортні послуги з перевезення вантажу відповідають умовам Договору, належним чином оформлені та визнані замовником (а.с. 17, 19, 21).

Також сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків до Договору за період з 01.01.2019 року по 16.12.2019 року на суму 419671 грн. 09 коп., яка містить заборгованість і за актами надання послуг: № 199 від 31.10.2019 року, № 200 від 31.10.2019 року, № 206 від 04.11.2019 року на суму 341418 грн. 51 коп. (а.с. 47).

Відповідач сплатив на користь позивача 80000 грн. з урахуванням попередньо наданих транспортних послуг в тому числі за актом наданих послуг № 119 від 31.10.2019 року у розмірі 1747 грн. Борг становить 339671 грн. 09 коп.

У зв`язку з нездійсненням відповідачем у встановлений Договором строк оплати за надані послуги з перевезення вантажів, 25.06.2020 року позивач звертався до відповідача з претензією від 19.06.2020 року про сплату станом на 19.06.2020 року заборгованості у розмірі 351459 грн. 07 коп., що складається із 339671 грн. 09 коп. боргу, 5434 грн. коп. інфляційних втрат, 63583 грн. 21 коп. 3% річних (а.с. 12-14, докази направлення а.с.15), яка отримана відповідачем 30.06.2019 року відповідно до даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 16).

Борг відповідача на момент звернення до суду складав 339671 грн. 09 коп., за порушення строків оплати наданих послуг з перевезення позивач нарахував до стягнення 6353 грн. 21 коп. 3% річних, 5434 грн. 77 коп. інфляційних втрат.

Відповідач 29.09.2020 року направив позивачу заяву про зарахування зустрічних вимог від 28.09.2020 року у розмірі 229251 грн. 75 коп. на підставі укладеного та виконаного сторонами договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № ТЕО 01/09/2019 від 01.09.2019 року (а.с. 99, докази направлення а.с. 99).

Із наданої позивачем письмової заяви про зменшення розміру позовних вимог вбачається, що після звернення позивача з даною позовною заявою до суду відповідачем проведено зарахування зустрічних вимог у розмірі 229251 грн. 75 коп. у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення лише 110419 грн. 34 коп. боргу, та 5095 грн. 07 коп. інфляційних втрат, 9403 грн. 34 коп. 3% річних.

З урахуванням викладеного суд вбачає, що спірні зобов`язальні відносини виникли між сторонами із договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № ТЕО 01/09/2019 від 01.09.2019 року. Договір є укладеним, виконувався сторонами, вимоги позивача і заперечення відповідача ґрунтуються на правах і обов`язках сторін цього договору.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань перевезення і послуг, загальні положення про послуги, перевезення і транспортне експедирування визначені главами 63-65 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), главою 32 Господарського кодексу України (далі - ГК України), загальні положення про договір розділом ІІ книги 5 ЦК України, главою 20 ГК України, загальні положення про правочини розділом IV книги 1 ЦК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п.п. 5, 8 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 ст. 908 ЦК України визначено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Частиною 2 ст. 306 ГК України, встановлено, що суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У п. 3.1. Договору сторони погодили, що сплата перевізникові винагороди за цим договором проводиться замовником у безготівковій або готівковій формі в національній валюті України гривні протягом трьох банківських днів з моменту підписання обома сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт;

Послуги з перевезення вантажу за Договором були надані позивачем та прийняті відповідачем без зауважень, що підтверджується підписами директора відповідача, завіреними печатками відповідача на реєстрах товарно-транспортних накладних до актів № 119 від 31.10.2019 року, № 200 від 31.10.2019 року, № 206 від 04.11.2019 року, відповідних актах надання послуг: № 119 від 31.10.2019 року, № 200 від 31.10.2019 року, № 206 від 04.11.2019 року, а також визнані у акті звірки взаємних розрахунків від 16.12.2019 року за період з 01.01.2019 року по 16.12.2019 року.

Відповідачем не оплачено надані позивачем послуги з перевезення вантажу у визначені Договором строки.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем свого зобов`язання зі сплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажу, у останнього виникло право вимагати стягнення з відповідача простроченого грошового зобов`язання.

Під час розгляду справи судом встановлено, що заявою від 28.09.2020 року відповідач зарахував зустрічні вимоги у розмірі 229251 грн. 75 коп. боргу, на цю суму позивачем зменшено розмір позовних вимог, заяву позивача судом прийнято до провадження.

Наявність і розмір боргу в сумі 110419 грн. 34 коп. відповідачем визнано у відзиві на позовну заяву, доказів в підтвердження оплати цього боргу відповідач не надав, тому вимоги позивача в цій частині позову суд визнає обґрунтованими, доказаними і задовольняє.

У зв`язку з простроченням сплати основного грошового зобов`язання позивачем також заявлено до стягнення з відповідача:

за актом наданих послуг № 119 від 31.10.2019 року на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 1040 грн. 41 коп. 3% річних за період з 04.11.2019 року по 02.10.2020 року, 569 грн. 77 коп. інфляційних втрат за період з 04.11.2019 року по 02.10.2020 року;

за актом наданих послуг № 200 від 31.10.2019 року на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 6013 грн. 96 коп. 3% річних за період з 04.11.2019 року по 02.10.2020 року, 32 грн. 48 коп. 3% річних за період з 03.10.2020 року по 16.10.2020 року, 3293 грн. 51 коп. інфляційних втрат за період з 04.11.2019 року по 02.10.2020 року;

за актом наданих послуг №206 від 04.11.2019 року на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 2222 грн. 25 коп. 3% річних за період з 08.11.2019 року по 02.10.2020 року, 94 грн. 24 коп. 3% річних за період з 03.10.2020 року по 16.10.2020 року 1231 грн. 79 коп. інфляційних втрат за період з 08.11.2019 року по 02.10.2020 року.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунки позивача, покладені в основу вимог про стягнення спірних сум 3% річних, інфляційних втрат арифметично і методологічно проведені правильно, з урахуванням умов договору перевезення вантажів автомобільним транспортом № ТЕО 01/09/2019 від 01.09.2019 року із фактичних сум боргу, тому вимога позивача і в цій частині позову підлягає задоволенню.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладених обставин справи, умов Договору та наведених норм законодавства суд спірні вимоги позивача про стягнення 110419 грн. 34 коп. боргу, 9403 грн. 34 коп. 3 % річних, 5095 грн. 07 коп. інфляційних втрат за відповідний період прострочення сплати основної заборгованості вважає обґрунтованими і позов задовольняє повністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

Отже, враховуючи прийняття господарським судом заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 16370/20 від 22.10.2020 року) з 351459 грн. 07 коп. до 124917 грн. 75 коп., дочірньому підприємству Трансшип-Тракс підлягає поверненню з Державного бюджету України частина судового збору у розмірі 3169 грн. 89 коп., сплаченого позивачем за платіжними дорученнями № 1239 від 24.07.2020 року.

В позовній заяві, позивач надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи в тому числі вказав і витрати у розмірі 500 грн. на професійну правничу допомогу

За приписами ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В матеріалах справи, крім ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 27.07.2020 року, який видано на підставі договору про надання правової допомоги № 40 від 23.07.2020 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ОД №003793 від 15.05.20149 року, відповідні докази, визначені у ст. 126 ГПК України (документи про перерахування та отримання грошей), відсутні.

Відтак, підстави для розгляду питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивача у суду відсутні.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню решта сплаченого судового збору у розмірі 2102 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Докер Транс, , місцезнаходження: 18001, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 221, офіс 27 на користь дочірнього підприємства Трансшип-Тракс, , місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Маразлієвська, буд. 8 110419 грн. 34 коп. боргу, 9403 грн. 34 коп. 3 % річних, 5095 грн. 07 коп. інфляційних втрат, 2102 грн. судового збору.

Повернути дочірньому підприємству Трансшип-Тракс, , місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Маразлієвська, буд. 8 судовий збір у розмірі 3169 грн. 89 коп., сплачений за платіжним дорученням № 1239 від 24.07.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.02.2021 року.

Суддя В.М. Грачов