ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р.м. ХарківСправа № 922/4029/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес", м.Київ
до Фізичної особи-підприємця Набока Анжеліки Едуардівни, м.Харків
про стягнення 80520,36 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Набока Анжеліки Едуардівни про стягнення 80520,36 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.12.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4029/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що ухвала суду направлялась на адресу відповідача, яка зазначена у ЄДРЮО та ФОП, але 26.01.2021 року повернулась на адресу суду без вручення відповідачу з відміткою пошти "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до приписів ст.251 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно ч.1 ст.252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч.2 ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як встановлено матеріалами справи, позов у даній справі подано за місцезнаходженням відповідача - ОСОБА_1 , адресою якого є: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 , що відповідає адресі, за якою ФОП Набока А.Е. зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. В матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження направлення позову з додатками на зазначену адресу відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статі 120 цього Кодексу.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом та про витребування від останнього відзиву на позов. Відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.12.2020 року надсилалась на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - м.Харків, вул.Котлова, 66, кв.13,14,15.

Ухвала суду від 18.12.2020 про відкриття провадження повернута до суду без вручення адресату 26.01.2021 року з відміткою причин невручення: "за закінченням терміну зберігання".

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п.99 постанови КМУ від 05.03.2009 року №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п.116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009 року №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її копії до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та (або) повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Водночас діючі норми Господарського процесуального кодексу України не покладають на господарський суд обов`язок повторного направлення ухвали суду у разі її повернення без вручення адресату. При направленні відповідачеві ухвали від 18.12.2020 року про відкриття провадження у справі судом дотримано відповідних вимог Господарського процесуального кодексу України. В матеріалах справи відсутні відомості щодо іншого місцезнаходження ФОП Набока А.Е.

Згідно з положеннями ч.2 ст.11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом.

Згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст.3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвала суду від 18.12.2020 року про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим.

Таким чином, відповідач мав можливість ознайомитись зі змістом ухвали господарського суду про відкриття провадження у справі №922/4029/20.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини одним із критеріїв розумного строку розгляду справ є належна поведінка заявника, яка не повинна становити умисного затягування розгляду справи у відповідній державі.

Відповідач відзив на позов не подав, позовних вимог не заперечив.

Частиною 9 ст.165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 ст.13 ГПК України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

08.05.2019 року між ФО ОСОБА_2 та позивачем укладено договір добровільного страхування (а.с.6-8) наземного транспорту №006-479126/01НТ, яким застраховано транспортний засіб (далі-ТЗ) "Равон" д.н.з. НОМЕР_2 по програмі повне КАСКО.

06.01.2020 року між ФО ОСОБА_2 та ФОП Набока А.Е. (відповідач) був укладений договір найму (оренди) транспортного засобу №1 (а.с.9-10), предметом якого є оренда (прокат) ТЗ "Равон" д.н.з. НОМЕР_2 .

В подальшому ФОП Набка А.Е. передала орендований ТЗ "Равон" в користування ОСОБА_3 , який потрапив в ДТП.

Оскільки договору оренди спірного ТЗ між ОСОБА_3 та ФОП Набока А.Е. не укладено, доказів протилежного до суду не надано, то до орендаря ТЗ страховою компанією пред`явлено позов.

Так, 08.05.2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: 1)«Ауді», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_4 ; 2)автомобіль «Равон», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Равон», державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження згідно з Актом огляду ТЗ (дефектної відомості) від 15.05.2020 року, доданого до позовної заяви.

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 21.05.2020 року по справі №645/2733/20 визнано винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

ОСОБА_2 (страхувальник) звернулася до страхової компанії (позивача) із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

На основі Рахунку № від 12.06.2020 року позивачем 20.07.2020 року було складено страховий акт №88428/1 та розрахунок страхового відшкодування, було визначено суму страхового відшкодування у розмірі 80520,36 грн. та сплачено ФО ОСОБА_2 (власнику ТЗ) суму страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №227863 від 21.07.2020 року. Зазначене страхове відшкодування виплачено позивачем в повному розмірі, що підтверджується матеріалами справи.

Спірні правовідносини виникли на основі договору добровільного страхування, а не на обов`язковому страхуванні цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, до позивача в межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого власнику ТЗ, перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за регресними вимогами, тобто, до орендаря ТЗ, який передав у користування ТЗ особі, яка винна у скоєнні ДТП.

Сума виплати страхового відшкодування складає 80520,36 грн., що підтверджується відповідним розрахунком (а.с.18).

Статтею 1188 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах.

Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Однак відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом.

Тобто, особа, яка отримала транспортний засіб в оренду (відповідач) в силу ст.1166 ЦК України повинна відшкодувати власнику ТЗ збитки, завдані пошкодженням транспортного засобу.

Згідно із пунктом 22.1. статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" №1961-IV від 01 липня 2004 року (надалі - Закон №1961-IV) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 993 ЦК України передбачає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

При вирішенні спору суд спирається на висновки Верховного суду.

Предметом справи №426/16825/16-ц, по якій Верховний Суд 05.12.2018 року прийняв Постанову був регресний позов страховика до винуватця та його роботодавця, у зв`язку з неподанням заяви про настання страхового випадку та невідповідним технічним станом транспортного засобу вимогам ПДР. У зазначеній справі Верховний Суд прийшов до висновку, що у відповідності до положень статей 1187 та 1172 ЦК України шкода задана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а також, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. У свою чергу після того, як роботодавець здійснить відшкодування шкоди він у порядку регресу (статті 1191 ЦК України) отримає право вимоги до свого працівника та зможе пред`явити до нього відповідну вимогу. Отже, Верховний Суд зазначив черговість відповідальності за шкоду: страхова компанія - роботодавець - працівник.

Отже, здійснивши комплексний аналіз чинного законодавства та вищезазначеної постанови, суд зазначає черговість відповідальності за шкоду: страхова компанія (позивач) - орендар (відповідач) - користувач ТЗ (винна у ДТП особа).

Підставами виникнення регресного зобов`язання є:

1) виконання боржником свого обов`язку перед кредитором;

2) виконання обов`язку за третю особу.

Відповідно до п."в" 4.38.1.1. ст.38 Закону страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов.

Враховуючи викладене, факт порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, що стало підставою дорожньо-транспортної пригоди 08.05.2020 року, те, що водій отримав в користування транспортний засіб у Набока А.Е. , а остання в свою чергу уклала договір найму (оренди) з ФО ОСОБА_2 (власником ТЗ), те, що позивачем належним чином обґрунтована шкода та надано належні докази протиправної поведінки водія, докази наявності причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою водія та спричиненням позивачу матеріальної шкоди, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази виплати відповідачем відшкодування в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача суми завданої матеріальної шкоди в порядку регресу нормативно та документально обґрунтованою.

Щодо оцінки доказів суд керується положеннями ст.ст.13, 73, 76 - 79, 86, 236 ГПК України.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124, 129-1 Конституції України, ст.ст.1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 247, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Набока Анжеліки Едуардівни (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (адреса: 04050, м.Київ, вул.Білоруська, буд.3; ; р/р НОМЕР_4 в АТ "Ощадбанк") 80520,36 грн. страхового відшкодування, 2102,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "16" лютого 2021 р.

Суддя К.В. Аріт