ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2021 Справа № 917/1795/20

за позовною заявою Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, Полтавська область,36020

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава водопровід" вул. Зіньківська, 33, м. Полтава, Полтавська область,36009

про стягнення 300 000,00 грн. авансового платежу

Суддя Тимощенко О.М.

Секретар судового засідання Отюгова О.І.

Представники учасників справи:

від позивача: Мирна Р.В.

від відповідача: не з`явились.

Обставини справи: 11.11.2020 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава водопровід" про стягнення 300 000,00 грн. авансового платежу.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами неналежного виконання відповідачем свого обов`язку з виконання робіт за договором підряду №16-07/19 від 16.07.2019 року та не поверненням відповідачем авансового платежу за договором підряду №16-07/19 від 16.07.2019 року.

Ухвалою суду від 12.11.2020 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено справу розглядати у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 10.12.2020 року на 09:00 год.. Роз`яснено учасникам справи, що вони мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності (ч. 3 ст. 196 ГПК України). Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167, 184 ГПК України. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.2 ст.178 ГПК України).

Ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 16.11.2020 року ( арк. с. 35).

Відповідач відзив на позов не надав, його представник в судове засідання 10.12.2020 року не з`явився, причин неявки не повідомив.

Під час розгляду справи у підготовчому засіданні 10.12.2020 року було оголошено перерву у засіданні до 12.01.2021року до 10.00 год. Учасники справи, які були присутні в судовому засіданні (представник позивача), повідомлені про перерву під розписку (арк. с. 41). В зв`язку з неявкою повноважного представника відповідача суд направив йому повідомлення про наступну дату слухання справи.

Ухвала суду від 10.12.2020 року з повідомленням про дату судового засідання, яка направлялася відповідачу, повернулася до суду із відміткою поштового відділення " адресат відсутній".

Ухвалою від 12.01.2021 року суд закрив підготовче провадження у даній справі та призначив справу до розгляду по суті на 04.02.2021 року.

Ухвала суду від 12.01.2021 року отримана відповідачем 30.01.2021 року ( арк. с. 51).

В судове засідання 04.02.2021 року відповідач не з`явився, про місце, дату і час його проведення був повідомлений належним чином поштове повідомлення про вручення ухвали суду від 12.01.2021 року в матеріалах справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 04.02.2021 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення, повідомив коли буде виготовлено повне рішення, роз`яснив порядок набрання рішенням чинності, порядок і строки його оскарження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

16.07.2019 року між Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтава водопровід" (підрядник, відповідач) укладено договір підряду №16-07/19 по об`єкту: "Аварійно-ремонтні роботи капітального характеру на вуличній каналізаційній мережі по вул. Ветеринарній,22 у м. Полтава" з додатком (арк. с. 8-15).

Умовами даного договору сторони погодили наступне:

- підрядник зобов`язався за 60 робочих днів з дня отримання авансу у повному розмірі, відповідно до п. 4.3. цього договору, виконати роботи по об`єкту "Аварійно-ремонтні роботи капітального характеру на вуличній каналізаційній мережі по вул. Ветеринарній,22 в м. Полтава", а замовник - прийняти і оплатити їх (п.1.1. договору);

- договірна ціна є динамічна і складає: 1 423 044,31 грн. з ПДВ, у тому числі ПДВ 20% складає: 237 174,05 грн. (Додаток №1). Об`єми виконаних робіт будуть визначатися за фактичним їх виконанням (п. 3.1. договору);

- фінансування будівництва об`єкта поводиться замовником (п. 4.1. договору);

- замовник перераховує підряднику аванс у розмірі до 50% від договірної ціни договору, що вказана у п. 3.1. договору, на придбання і постачання матеріалів та конструкцій. Підрядник протягом 45 днів з дня надходження коштів як авансу підтверджує їх використання проміжним актом-звітом про використання коштів за призначенням (п.4.3. договору);

- розрахунки за виконані роботи проводяться поетапно, проміжними платежами по мірі виконання робіт на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість: довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), актів виконаних робіт (форма КБ-2в), до яких додаються копії видаткових накладних на придбані матеріали, вироби, обладнання, послуги машин та механізмів та інші розрахунки. Оплата виконаних робіт проводиться протягом 3 робочих днів з моменту затвердження (підписання) актів виконаних робіт (відповідного етапу, виду робіт) (п. 4.4. договору);

- договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до « 31» грудня 2019р., але в частині виконання робіт та оплати - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1. договору).

Додатком №1 до договору сторони погодили договірну ціну 1 423 044,31 (арк. с. 11).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на те, що ним на виконання умов договору було перераховано відповідачу 300 000,00 грн. авансу по договору, що підтверджується платіжними дорученнями №15185 від 11.09.2019 року на суму 100 000,00 грн., №15240 від 13.09.2019 року на суму 50 000,00 грн., №15746 від 27.09.2019 року на суму 50 000,00 грн., №17834 від 16.12.2019 року на суму 50 000,00 грн., №538 від 20.01.2020 року на суму 50 000,00 грн. (арк. с. 18-22).

Як вказує позивач відповідач, після отримання авансу за договором підряду у розмірі 300 000,00 грн., так і не приступив до виконання обумовлених цим договором робіт.

Позивачем 19.06.2020 року було направлено на адресу відповідача претензію за вих. № юр./28987 щодо повернення авансового платежу за договором підряду в сумі 300 000,00 грн., зазначена вимога була отримана відповідачем 23.06.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк. с. 16-17).

Вимога позивача була залишена відповідачем без реагування та відповіді.

Позивач зазначає, що відповідач до теперішнього часу роботи не виконав та не повернув позивачу аванс в сумі 300 000,00 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 300 000,00 грн. авансового платежу.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію договору підряду від 16.07.2019 року №16-07/19 по об`єкту: "Аварійно-ремонтні роботи капітального характеру на вуличній каналізаційній мережі по вул. Ветеринарній,22 у м. Полтава"; копію договірної ціни до договору; копію претензії №бр/2987 від 19.06.2020 року з доказами її направлення відповідачу; копії платіжних доручень №15185 від 11.09.2019 року на суму 100 000,00 грн., №15240 від 13.09.2019 року на суму 50 000,00 грн., №15746 від 27.09.2019 року на суму 50 000,00 грн., №17834 від 16.12.2019 року на суму 50 000,00 грн., №538 від 20.01.2020 року на суму 50 000,00 грн.; копію витягу з ЄДР.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст. 854 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У пункті 4.3. договору сторони погодили, що замовник перераховує підряднику аванс у розмірі до 50% від договірної ціни договору, що вказана у п. 3.1. договору, на придбання і постачання матеріалів та конструкцій. Підрядник протягом 45 днів з дня надходження коштів як авансу підтверджує їх використання проміжним актом-звітом про використання коштів за призначенням.

Як встановлено судом, позивач на виконання умов договору в рахунок здійснення попередньої оплати перерахував відповідачу 300 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №15185 від 11.09.2019 року на суму 100 000,00 грн., №15240 від 13.09.2019 року на суму 50 000,00 грн., №15746 від 27.09.2019 року на суму 50 000,00 грн., №17834 від 16.12.2019 року на суму 50 000,00 грн., №538 від 20.01.2020 року на суму 50 000,00 грн. (арк. с. 18-22).

Оскільки сторони у договорі обумовили строк виконання відповідачем робіт за договором, то згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов`язання підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як стверджує позивач, відповідач у встановлені договором строки не виконав визначені умовами договору роботи.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки;4) відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст. 611 ЦК України).

За приписами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Направлена на адресу відповідача вимога залишена останнім без відповіді та задоволення, а тому станом на день звернення з позовом до суду за відповідачем рахується борг в сумі 300 000,00 грн.

Таким чином зобов`язання відповідача щодо повернення позивачу авансу в розмірі 300 000,00 грн. на час розгляду справи не виконане. Доказів протилежного відповідачем суду не надано.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 300 000,00 грн. авансового платежу є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані а відтак підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 300 000,00 грн. авансового платежу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава водопровід" (вул. Зіньківська, 33, м. Полтава, Полтавська область,36009, ідентифікаційний код 13927626) на користь Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, Полтавська область,36020, ідентифікаційний код 03361661) 300 000,00 грн. авансового платежу, 4500,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.02.2021 року

Суддя О.М. Тимощенко

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.