ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 17-6-14/01-8342

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вх. №2-108/21 від 27.01.2021р.) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання, за позовом: Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, до відповідача: Приватного багатопрофільного підприємства "Агросвіт" про стягнення 8039,99грн.

Представники:

Від позивача (заявника): не з`явився

Від відповідача : не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Одеської області 28.12.2001р. прийнято рішення по справі №17-6-14/01-8342, яким позов Кілійського районного відділу Пенсійного фонду України задоволений повністю та стягнуто з Приватного багатопрофільного підприємства "Агросвіт" 7800 грн. заборгованості по відшкодуванню пенсій призначених на пільгових умовах.

08.01.2002р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 28.12.2001р. виданий відповідний наказ.

12.04.2017р. на адресу господарського суду Одеської області надійшло клопотання Кілійського районного відділу Пенсійного фонду України про заміну останнього на його правноступника Ізмаїльське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.04.2017р. здійснено у справі №17-6-14/01-8342 заміну позивача Кілійського районного відділу Пенсійного фонду України (68300, Одеська обл., м. Кілія, вул. Миру, 65 код ЄДРЮОФОПГФ 24536515) на його правонаступника Ізмаїльське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області (68300, Одеська обл., м. Кілія, вул. Миру, 65 код ЄДРЮОФОПГФ 24536515).

03.02.2020 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області подано до суду заяву (вх. № 2-127/20) про заміну стягувача, згідно якої просить замінити стягувача Ізмаїльське об`єднання управління Пенсійного фонду України Одеської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у зв`язку з припиненням Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.2020р. здійснено заміну сторону виконавчого провадження по справі №17-6-14/01-8342, а саме стягувача - Ізмаїльське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, 65107, )

На адресу господарського суду Одеської області надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вх.№2-108/21) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання .

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.01.2021р. заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вх.№2-108/21) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання було передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Літвінова С.В.

Ухвалою суду від 01.02.2021р. призначено заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до розгляду в засіданні суду на 10.02.2021 р.

Водночас, у даній заяві заявник, у зв`язку з відсутністю коштів на службові відрядження, просив суд розглянути заяву за відсутністю представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Вказана заява обґрунтована тим, що наказ Господарського суду Одеської області від 28.12.2001р. по справі № 17-6-14/01-8342 пред`являвся до виконання в примусовому порядку, однак заборгованість стягнута не була та в подальшому виконавчий документ був переданий голові ліквідаційної комісії ПБП „Агросвіт Щербина В`ячеславу Євгеновичу. Разом з тим заявник зазначив, що після завершення процедури реорганізації управлінь пенсійного фонду виконавчий лист не було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в зв`язку з чим управління було позбавлено права на стягнення коштів до державного бюджету. Більш того, заявник зазначає, що правова робота в управлінні Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області не велася належним чином, в зв`язку з чим відповідний виконавчий документ було втрачено. Разом з тим заявник звертає увагу суду на той факт, що заборгованість ПБП „Агросвіт складає 297021,74 тис. грн. у той же час по всім судовим рішенням відповідач відмовляється від погашення наявної заборгованості та підписання актів звірки.

За таких обставин заявник вважає, що відповідний наказ суду є фактично втраченим, а управління пропустило строк на пред`явлення його до виконання з поважних причин.

У судове засідання від 10.02.2021 року учасники справи не з`явились, між тим, повідомлялись про розгляд заяви шляхом направлення ухвали суду. При цьому, судом було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали повний текст якої буде складено 15.02.2021 року.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України, неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності представників сторін.

Розглянувши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вх.№2-108/21) про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання по справі №17-6-14/01-8342, суд задовольняє її з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вищезазначено судом, 28.12.2001р. на виконання рішення суду по справі №17-6-14/01-8342 був виданий відповідний наказ із зазначенням відповідного строку для пред`явлення наказу державному виконавцю.

У відповідності до п. 1 ст. 21 Закону України „Про виконавче провадження, чинного на той час, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.

В подальшому, як зазначає заявник, згідно наявної в Головному управлінні інформації, після отримання виконавчого провадження наказ було своєчасно звернуто до примусового виконання.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кілійського районного управління юстиції від 24.12.2007 року, в порядку п.7 ст.37 Закону України „Про виконавче провадження виконавче провадження з примусового виконання наказу №17-6-14/01-8342 виданого Господарським судом Одеської області про стягнення з ПБП „Агросвіт на користь Управління ПФУ в Кілійському районі Одеської області в сумі 78000 грн. було закінчено, а відповідний наказ передано голові ліквідаційної комісії ПБП „Агросвіт Щербині В.Є. для подальшого виконання.

Так, за приписами п. 7 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження (в редакції чинній на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження) виконавче провадження підлягає закінченню у випадках: передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом.

Водночас, наслідки завершення виконавчого провадження передбачені ст. 38 Закону України „Про виконавче провадження, зокрема: завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, відповідно ст. 41 Закону України „Про виконавче провадження (в редакції закону чинній на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження), якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачеві визнана судом незаконною чи скасована начальником або керівником вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальником відповідного органу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню у 3-денний строк з дня отримання ухвали суду, постанови начальника або керівника вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальника відповідного органу державної виконавчої служби.

Аналогічні норми містить і сучасна редакція Закону України Про виконавче провадження.

Наразі, постанова про закінчення виконавчого провадження від 24.12.2007р. є чинною, не визнана судом незаконною, та не скасована начальником або керівником вищестоящого органу державної виконавчої служби, начальником відповідного органу державної виконавчої служби, докази супротивного в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, суд зауважує, що з витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що дійсно в реєстр 12.07.2006р. було внесено запис 3000076 про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результату реорганізації.

Однак, вже 12.09.2007р. в реєстрі було здійснено запис 7000076 про внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу або державного органу про відміну рішення щодо припинення юридичної особи.

Отже, на момент винесення державним виконавцем ВДВС Кілійського РУЮ постанови від 24.12.2007р. не існувало підстав для закінчення виконавчого провадження з передачею виконавчого листа голові ліквідаційної комісії, у відповідності до п.7 ст.37, чинного на той час, Закону України „Про виконавче провадження.

Вказані обставини могли б служити підставою для оскарження та скасування судом або вищестоящим органом ДВС постанови про закінчення виконавчого провадження від 24.12.2007р. та відновлення виконавчого провадження, відповідно до вимог ст.41 Закону України „Про виконавче провадження, який діяв на той час. Однак, зазначена постанова стягувачем не оскаржувалась і на цей час є чинною.

Таким чином, на даний момент, виконавче провадження щодо наказу №17-6-14/01-8342 виданого Господарським судом Одеської області на виконання рішення суду від 28.12.2001 р. закінчено на підставі чинної постанови державного виконавця ВДВС Кілійського РУЮ від 24.12.2007 року про закінчення виконавчого провадження.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що нормами чинного Господарського процесуального кодексу України та Закону України Про виконавче провадження суд не наділений правом поновлювати строк на пред`явлення до виконання виконавчого документа щодо якого винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Неможливо в такому випадку і відновити виконавче провадження.

Водночас, ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, вищенаведені норми пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відновлення строку.

При цьому, суд зазначає, що пропуск процесуального строку в процесуальному праві - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки. Відновлення процесуального строку являє собою визнання судовим органом (суддею) дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними. Питання про відновлення пропущеного процесуального строку розглядається судом за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи. У заяві повинно міститися обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку. Суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає поважними ті причини пропуску строку, про які вказала сторона, а відновлення процесуального строку означає лише, що суд надає дозвіл особі за наведених нею обставин вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущено.

Так, як вище зазначено судом, заявник в обґрунтування поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилається на те, що Управлінням Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, правова не велася належним чином.

Частинами 1, 2 статті 52 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, в даному випадку немає значення для Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, як правонаступника Управління Пенсійного фонду України в Кілійському районі Одеської області, виконувались чи не виконувались останнім певні дії, направлені на недопущення пропуску строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За приписами ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, можливість відновлення судом пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання безпосередньо пов`язана із наявністю поважних причин його пропуску, і такою підставою не може бути лише подання заяви стягувачем із зазначенням, що ним пропущено строк, оскільки вважає, що наказ втрачено з підстав неналежного здійснення правової роботи управлінням.

Відтак, заявник, звертаючись з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання в силу приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не навів жодної поважної причини, яка є об`єктивно непереборною та пов`язана з дійсними істотними труднощами для її своєчасного вчинення.

Більш того, аналогічні підстави, як недбалість працівників, вже були предметом розгляду судом інших заяв по цій справі щодо поновлення пропущених строків пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалами Господарського суду Одеської області від 13.04.2017р. та від 26.12.2017р. у задоволенні таких заяв було відмовлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відновлення пропущеного строку та визнає, що такий строк пропущений лише в результаті власної недбалості стягувача.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що за відсутності існування поважних причин пропуску заявником строку пред`явлення наказу до виконання, з огляду на наявність обставин закінчення відповідного виконавчого провадження, у задоволенні заяви Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 119, 234, 235, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області вх. №2-108/21 від 27.01.2021р. в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 10.02.2021 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання

Повний текст ухвали буде складено 15.02.2021р.

Суддя С.В. Літвінов