УХВАЛА

ПОПЕРЕДНЬОГО ЗАСІДАННЯ

м. Київ

25.01.2021Справа № 910/18125/20

За заявою фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від заявника (боржника) Борисенко Т.Є. - представник

Керуючий реструктуризацією Дорожкін В.К.

Від ТОВ «Вердикт Капітал» Орєхов А.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулась до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2020 № 910/18125/20 заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 02.12.2020.

20.11.2020 господарським судом здійснено електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого у відповідності до ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства та Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, затвердженого Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 14.07.2016 № 8, 18.09.2019р.

Господарським судом отримано довідку щодо кандидатур арбітражних керуючих, якими визначено для участі у справі № 910/18125/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) арбітражних керуючих:

1) Дорожкіна Василя Костянтиновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1843 від 06.02.2018);

2) Кебкала Олександра Михайловича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 474 від 18.03.2013);

3) Григоренка Віктора Олександровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1841 від 02.02.2013).

27.11.2020 до Господарського суду м. Києва надійшли заяви про участь у справі арбітражних керуючих Дорожкіна В.К. та Григоренка В.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 відкрито провадження у справі № 910/18125/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1, керуючим реструктуризацією фізичної особи призначено арбітражного керуючого Дорожкіна Василя Костянтиновича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1843 від 06.02.2018).

Попереднє засідання призначено на 25.01.2021.

Оголошення про відкриття провадження у справі № 910/18125/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 було опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 09.12.2020 за № 65563.

05.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 6 188 451, 67 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 6 188 451, 67 грн. прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 25.01.2021.

22.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло повідомлення керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Дорожкіна В.К. про визнання грошових вимог.

25.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Дорожкіна В.К. про сплату грошової винагороди.

У судовому засіданні 25.01.2021 розглядалась заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" з кредиторськими вимогами до боржника на суму 6 188 451, 67 грн.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" надав пояснення по суті поданої заяви.

Керуючим реструктуризацією та заявником (боржником) кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" визнані в повному обсязі.

Згідно повідомлення керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Дорожкіна В.К. від 22.01.2021 за вих. № 02-01/9105236/21/17 кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" визнані в повному обсязі та включені до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 на суму 7 858,00 грн. до першої черги, на суму 1 828 190,84 до четвертої черги, на суму 3 771 652,83 грн. до шостої черги та на суму 580 750,00 грн. окремо, як забезпечені заставою майна фізичної особи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" з кредиторськими вимогами боржника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Звертаючись із заявою про визнання кредиторських вимог до боржника, Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" вказало, що 03.07.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №.

За умовами п. 1.1., 1.2. Кредитного договору, Банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах:

- розмір кредиту, валюта кредиту - 92 000,00 доларів США;

- цільове використання кредиту - купівля автомобіля;

- дата остаточного погашення кредиту - 03.07.2015 року;

- процентна ставка - 13,8% річних.

03.07.2008 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_1 було укладено Договір застави автомобіля, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г., зареєстрований в реєстрі за №4244.

Відповідно до п. 1.2 Договору застави, в забезпечення виконання основного зобов`язання заставодавець передає в заставу рухоме майно. Предметом застави є автомобіль LEXUS LX 470, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , колір чорний.

Відповідно до п. 1.3. Договору застави, сторони оцінюють предмет застави у 580 750,00 гривень.

У зв`язку з невиконанням боржником взятих не себе зобов`язань за кредитним договором, 22.01.2016 Шевченківським районним судом м. Києва постановлено заочне рішення у справі №761/20935/15-ц, яким стягнуто з боржника на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором № від 03.07.2008 у розмірі 777 257,83 доларів США, що еквівалентно 16 474 810,59 гривень.

Крім того, вказаним рішенням суду стягнуто з Боржника судовий збір в сумі З 654,00 гривень.

Як встановлено місцевим судом, заборгованість станом на 26.06.2015 складається з: 85 513,08 доларів США - заборгованість по кредиту; 73 529,99 доларів США - заборгованість по відсоткам; 618 214,76 доларів США - пеня.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.11.2019, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 18.08.2020, замінено первісного стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №761/20935/15-ц від 11.11.2016р. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на підставі укладеного між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» договору про відступлення права вимоги № 114/2-16 від 02.08.2019.

Кредитор зазначає, що станом на момент звернення до суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором виконано частково, у зв`язку з чим кредитором заявлено вимоги, які складають: заборгованість за кредитом в розмірі 82 240,56 дол. США, що станом на 01.12.2020 еквівалентно 2 408 940,84 грн., заборгованість з процентами за користування кредитом в розмірі 31 705,30 дол. США, що станом на 01.12.2020 еквівалентно 896 007,63 грн., пеня в розмірі 101 754,93 дол. США, що станом на 01.12.2020 еквівалентно 2 875 645,20 грн., судовий збір за рішенням місцевого загального суду в розмірі 3 654,00 грн., а також витрати зі сплати судового збору за звернення до суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника в розмірі 4 204,00 грн., що разом становить 6 188 451,67 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Укладений між Банком та ОСОБА_1 . Кредитний договір № від 03.07.2008 за своєю правовою природою є кредитним договором, до положень якого також застосовуються приписи Цивільного кодексу України щодо позики.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 ГК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до приписів статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене вище, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги заявлені вимоги Банку в загальному розмірі 6 188 451,67 грн.

Відповідно до cтатті 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); відповідні положення наведено також у частині другій статті 11 Закону України "Про заставу", за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Згідно зі статтею 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За змістом частини першої статті 584 ЦК України, частини першої статті 12 Закону України "Про заставу" у договорі застави визначаються суть, розмір та строк виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави (частина друга статті 589 ЦК України, стаття 19 Закону України "Про заставу").

За наведеними вище положеннями законодавства іпотекодержатель (заставодержатель) має право задовольнити всі свої забезпечені заставою чи іпотекою вимоги до боржника у розмірі вартості фактичної реалізації предмета майнової поруки, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством (якщо інше не передбачено договором або законом).

Отже, виражений у грошовій формі розмір зобов`язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на відповідний момент зобов`язань боржника, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), з урахуванням обсягу забезпечення за умовами забезпечувального договору. Оцінка предмета забезпечення (майна) сторонами на момент укладення договору не впливає на обсяг забезпечених вимог у разі звернення стягнення на предмет забезпечення.

Закон про банкрутство не містить іншого порядку та способу визначення забезпечених вимог, ніж наведені вище положення законодавства, не пов`язує визначення вимог, забезпечених заставою (іпотекою) майна боржника, для включення їх до реєстру вимог, із договірною вартістю предметів забезпечення.

Натомість, правове значення має розмір підтверджених документально зобов`язань боржника за основним зобов`язанням та вартість фактичної реалізації предмета забезпечення, яка на стадії затвердження реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання ще невідома.

За рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється погашення вимог забезпечених кредиторів у позачерговому порядку .

Таким чином, забезпеченими зобов`язаннями в розумінні статті 1 Закону та відповідно вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), i є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувальних договорів та чинного законодавства.

Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 902/492/17 від 15.05.2018.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про віднесення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на суму 580 750,00 грн., які складають вартість предмету застави, до вимог, що забезпечені заставою фізичної особи.

Судом встановлено, що станом на 25.01.2021 заяв від інших кредиторів до суду не надходило.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне закінчити попереднє засідання.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 910/18125/20 по відношенню до фізичної особи ОСОБА_1 : Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на суму 6 188 451,67 грн., з яких: на суму 4 204,00 грн. вимоги першої черги, на суму 1 831 844,84 грн. вимоги четвертої черги, на суму 3 771 652,83 грн. вимоги шостої черги та на суму 580 750,00 грн. вимоги, що забезпечені заставою майна фізичної особи.

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією сформувати реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 08.02.2021.

4. Керуючому реструктуризацією боржника строк до 01.03.2021 подати до Господарського суду м. Києва план реструктуризації боргів боржника.

5. Визначити дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 15.03.2021 о 11:20. Засідання буде проведено в приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44 - Б в залі судових засідань № 1.

6. Копію ухвали направити заявнику (боржнику), керуючому реструктуризацією та кредитору.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк