РІШЕННЯ

м. Київ

04.02.2021Справа № 910/18825/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу 910/18825/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» (код 24510970; 69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 4А, а/с 5021)

до Державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» (код 01128297; 03151, м. Київ-151, Повітрофлотський проспект, 94)

про стягнення грошових коштів у розмірі 1 441 946,36 грн.

за участі представників сторін

позивача: Севрук В.О. ордер серії АР №1035581 від 02.02.2021

відповідача: Половінкін О.В. довіреність 8.1-1137 від 03.07.2020

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» (далі - Товариство) до Державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» (далі - Підприємство) про стягнення за договором купівлі - продажу від 02.10.2018 №УМТЗ-18-333/7 (далі - Договір) грошових коштів у розмірі 1 441 946,39 грн., з яких: 1 185 717,16 грн. основної заборгованості; 72 517,53 грн. 3% річних; 100 711,47 грн. інфляційних втрат; 83 000,20 грн. штраф 7%.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №910/18825/20; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 20.01.2021р.

23.12.2020 відділом діловодства суду від Позивача одержано супровідний лист з оригіналами документів для огляду суду, копії яких додано Позивачем до позовної заяви.

24.12.2020 супровідним листом після огляду судом, вказані оригінали повернуті Позивачу.

29.12.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва Відповідачем подано Відзив на позовну заяву. Згідно даного відзиву, останній в повному обсязі заперечує проти задоволення проти позовних вимог, зокрема, з таких підстав. Позивачем не додано документів, що підтверджують проходження товаром процедури вхідного контролю у встановленому у Договорі порядку, а. також те, що Позивачем порушено умови Договору в частині не надання обов`язкових підтверджуючих документів у зв`язку із чим у Відповідача не виник обов`язок оплачувати поставлений товар.

Також, 29.12.2020 до суду від Позивача надійшла Відповідь на Відзив. Згідно даної відповіді, Позивач заперечує проти доводів, викладених Відповідачем у поданому Відзиві. Зокрема, Позивачем при виконанні Договору надано усі необхідні документи передбачені Договором. При отриманні товару Відповідачем не було заявлено про відсутність будь-яких товаросупровідних документів, також, жодних претензій від Відповідача не надходило. Покупець прийняв товар належним чином, не відмовився від товару, від Договору, не вимагав усунути недоліки.

11.01.2021 Позивачем через відділ діловодства суду подано Заяву про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 14200 грн.

16.01.2021 Відповідачем подано заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Заяву обґрунтовано тим, що вимога про стягнення штрафу в розмірі 83000,20 грн. заявлена після спливу строку позовної давності.

Також, 16.01.2021 Відповідачем подано Заяву щодо витрат на надання професійної правничої допомоги, згідно якої висловлює свої заперечення щодо задоволення Заяви Позивача про стягнення з Відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 14200 грн.

У підготовчому засіданні 20.01.2021 за участі представників сторін судом досліджено Заяву Відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності та протокольною ухвалою залишено останню без розгляду з таких підстав.

Дослідивши вказану заяву, суд дійшов висновку, що заяву подано з пропуском процесуального строку встановленого судом в Ухвалі про відкриття провадження у справі без клопотання про його поновлення, хибно вважаючи його не пропущеним.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 118 цього Кодексу право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Частиною другою цієї статті передбачено, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки відзив на позов подано після закінчення встановленого судом процесуального строку, то на підставі частини другої статті 118 Господарського процесуального кодексу України судом залишено останній без розгляду.

Також, протокольною ухвалою у судовому засіданні 20.01.2021 суд ухвалив закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду по суті на 04.02.2021.

Суд, у судовому засіданні 04.02.2021 після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами перейшов до судових дебатів.

Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в якому посилались на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 04.02.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

02.10.2018 року між ТОВ «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» (Постачальник, Позивач) та ДП «ЗАВОД 410 ЦА» (Покупець, Відповідач) було укладено Договір №УМТЗ-18-333/7 від 02.10.2018 р. поставки (далі - Договір), за умовами якого:

- п. 1.1, Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товари, зазначені в п.1.3. цього Договору, а Покупець - прийняти і оплатити.

- п.1.4, номенклатурний перелік, асортимент, кількість товарів та ціна, які поставляються за цим Договором, передбачені у Специфікаціях (Додатках), що є невід`ємною частиною даного Договору.

- п.3.1, загальна ціна цього Договору на момент його укладення складає 1 279 060,49 грн., в тому числі ПДВ 20% : 213 176,75 грн.

- п.3.3, ціна цього Договору може бути змінена за взаємною згодою Сторін шляхом укладання Додаткової угоди до цього Договору.

- п. 4.1, розрахунки проводяться наступним шляхом :

- Покупець направляє Продавцю (факсимільним зв`язком або електронною поштою) заявку на поставку партії товару в рамках Специфікацій, які є невід`ємними додатками до даного договору.

- Продавець передає Покупцю рахунок для оплати замовленої продукції

- Покупець згідно рахунку в рамках Специфікації (Додатку), проводить платіж, умови зазначаються в кожній Специфікації окремо.

- п. 4.2, форма розрахунків: безготівкова, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в Договорі.

-.4.3, днем оплати товару вважається день надходження грошових коштів на поточний рахунок Продавця, вказаний в Договорі.

-п.5.2, місце поставки (передачі) партії товарів буде вказано в кожній Специфікації окремо.

- п.5.3, умови поставки товарів буде вказано у кожній Специфікації окремо.

-п.5.6, право власності на товар, а також ризики випадкової втрати або пошкодження товару переходить від Продпаця до Покупця в момент передачі товару на склад покупця з підписанням відповідних супровідних документів.

- п.6.1.1, покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари.

- п.6.1.2, покупець зобов`язаний приймати поставлені товари згідно з умовами цього Договору.

- п.7.1, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством України.

- п.7.3, за прострочення виконання зобов`язань за цим Договором понад тридцять днів з винної сторони додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

- п.9.3, сторона, що порушила умови цього договору і заподіяла цим матеріальний збиток іншій стороні, зобов`язана відшкодувати їй всі збитки.

Також між сторонами було укладено Специфікацію №1 до Договору, за умовами якої було передбачено, що оплата за товар здійснюється наступним чином:

- 100% оплата проводиться після поставки та проходження вхідного контролю на ДП «Завод 410 ЦА» з відстрочкою платежу 10 банківських днів.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку не оспорений, не розірваний та не визнаний недійсним.

Таким чином, договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої і другої статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем було виставлено рахунок-фактуру №0001439 від 02.10.2018.

На виконання умов вищезазначеного Договору, Позивачем було здійснено поставку товару, зокрема:

За видатковою накладною № РН-0002020 від 05.10.2018 року було поставлено товар на загальну суму 592858,58 грн.

За видатковою накладною № РН-0002185 від 13.11.2018 року було поставлено товар на загальну суму 592858,58 грн.

Вказаний товар був прийнятий Позивачем в повному обсязі без зауважень, видаткові накладні підписані уповноваженим представником Відповідача.

Незважаючи на прийняття товару, Покупцем не виконано в повному обсязі обов`язку по оплаті за поставлений товар, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 1 185 717,16 грн., яку і просить стягнути Позивач.

Станом на день розгляду справи, заборгованість Відповідачем не сплачена та становить 1 185 717,16грн.

Позовна вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 1 185 717,16 грн. є обґрунтованою, такою, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а тому підлягає задоволенню.

Крім основного боргу позивач заявив до стягнення 83 000,20 грн. штрафу; 72 517,53 грн. 3% річних, 100 711,47 грн. інфляційних втрат.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Пунктом 7.3. Договору передбачено, що за прострочення виконання зобов`язань за цим Договором понад тридцять днів з винної сторони додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні, а тому вимоги в частині стягнення 83 000,20 грн. штрафу; 72 517,53 грн. 3% річних, 100 711,47 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно заперечень Відповідача викладених у Відзиві на позов, суд зазначає наступне.

Умовами договору передбачено обов`язок Відповідача у разі виявлення невідповідності товарів при прийманні або в період гарантійного строку вимогам, передбаченим п.2.1. Договору, або поставки не укомплектованих товарів Покупець направляє повідомлення Продавцю про направлення уповноваженого представника для складання Акту рекламації. Продавець зобов`язаний направити свого уповноваженого представника для складання Акту рекламації. Продавець зобов`язаний направити свого уповноваженого представника протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання повідомлення (п.2.5 Договору).

Відповідач всупереч положенням пункту 2.5 договору та пункту представника позивача письмово (із зазначенням визначених законодавством відомостей) не викликав.

Таким чином, аргументи Відповідача про поставку товарів неналежної якості та без необхідних документів суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до чинного законодавства саме на відповідача покладено обов`язок належними та допустимими доказами довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень, тобто у наведеному випадку саме відповідач має довести, що за видатковими накладними позивач поставив товар неналежної якості, проте належних і допустимих доказів зазначеного відповідач не надав.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Що ж до витрат на професійну правничу допомогу, то слід вказати, що Позивач просив суд покласти на Відповідача відшкодування 14200 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої і третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин четвертої і п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

07.05.2019 між ТОВ «Промелектроніка» та Адвокатським бюро «Сергія Жечева» укладено договір-доручення про надання правової допомоги.

Суду подано доказ надання правничої допомоги на суму 14200 грн., а саме акт №ОУ-000П194 приймання - передачі послуг, Рахунок-фактуру №СФ-0000224 від 29.12.2020, Платіжне доручення №7750 від 29.12.2020 на суму 14200,00 грн.

Враховуючи розмір понесених витрат позивачем, а також задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу слід покласти на Відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» до Державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» про стягнення заборгованості у розмірі 1 441 946,36 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» (код 01128297; 03151, м. Київ-151, Повітрофлотський проспект, 94) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМЕЛЕКТРОНІКА» (код 24510970; 69002, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Фортечна, 4А, а/с 5021) 1 185 717,16 (один мільйон сто вісімдесят п`ять тисяч сімсот сімнадцять) грн. основної заборгованості; 83 000,00 (вісімдесят три тисячі) грн. штрафу; 72 517,53 (сімдесят дві тисячі п`ятсот сімнадцять) грн. 3% річних, 100 711,47 (сто тисяч сімсот одинадцять) грн інфляційних втрат, 14200,00 (чотирнадцять тисяч двісті) грн. витрат на правову допомогу та 21 629,20 (двадцять одну тисячу шістсот двадцять дев`ять) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.02.2021

Суддя І.Д. Курдельчук