ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2964/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.

при секретарі судового засідання: Пелехатій А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Шараг О.В. (на підставі ордеру)

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Приватного підприємства Фірма Кворум (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, 64, оф.1);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс (04116, м. Київ, вул. Шулявська, 5) в особі філії „Інфоксводоканал (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5);

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 15.10.2020 року позивач Приватне підприємство Фірма Кворум звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал, в якій просить суд скасувати рішення ТОВ „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал, оформлене протоколом засідання технічної комісії від 11.09.2020 року, про нарахування Приватному підприємству Фірма Кворум плати за водокористування у розмірі 12 970, 50 грн та стягнути судові витрати.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Приватне підприємство Фірма Кворум зазначало про незгоду з рішенням ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», оформленого протоколом засідання технічної комісії від 11.09.2020 року, яким було нараховано позивачу плату у розмірі 12 970, 50 грн. за безоблікове водокористування у зв`язку із відсутністю пломби лічильника води ЛК-15Х№6835723.

При цьому, у позовній заяві, позивач просив відповідача в порядку, передбаченому ст. 90 ГПК України, надати відповіді на поставлені ним питання, а саме:

1.Чи було встановлено членами технічної комісії Філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» при розгляді акта №12935 від 26.06.2020 року факт вчинення ПП «Фірма «Кворум» самовільних дій та втручання у роботу механізму лічильника води ЛК-15Х №6835723, розташованого на об`єкті по вул. Заславського, 9 у м. Одесі?

2.Якщо так, то на підставі яких саме доказів членами технічної комісії Філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» було встановлено факт вчинення ПП «Фірма «Кворум» самовільних дій та втручання у роботу механізму лічильника води ЛК-15Х №6835723, розташованого на об`єкті по вул. Заславського, 9 у м. Одесі?

3.У чому саме полягають самовільні дії ПП «Фірма «Кворум» та втручання у роботу механізму лічильника води ЛК-15Х №6835723, розташованого на об`єкті по вул. Заславського, 9 у м. Одесі?

4. Чи свідчить відсутність пломби лічильника води ЛК-15Х №6835723, зафіксованої в акті №12935 від 26.06.2020 року, про факт втручання у роботу механізму лічильника води, враховуючи цілісність інших пломб, встановлених на даному водомірному вузлі?

Одночасно з позовною заявою, позивачем було подано клопотання (вх.№ГСОО27567/20), відповідно до якого, з метою встановлення факту наявності або відсутності слідів зовнішнього втручання у спірний засіб обліку та/або слідів впливу сторонніми предметами, останній просив призначити судову трасологічну експертизу, на виконання якої поставити наступні питання: чи наявні сліди розбирання лічильника води ЛК-15Х №6835723?; Чи наявні сліди дії сторонніми предметами на деталі лічильного механізму з метою зміни показників лічильника води ЛК-15Х №6835723?; Чи мало місце втручання в роботу лічильного механізму лічильника води ЛК-15Х №6835723 з метою зміни показників прибору обліку води?; чи наявні механічні ушкодження на лічильному механізмі лічильника води ЛК-15Х №6835723?.

Також, позивачем було подано клопотання про витребування доказів (вх.№ГСОО 27568/20), відповідно до якого позивач просив суд витребувати у відповідача належним чином засвідчені копії: протоколу засідання технічної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі Філії «Інфоксводоканал» від 11 вересня 2020 року та фотографій, доданих до акта №12935 від 26.06.2020 року, складеному на об`єкті за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9.

Ухвалою суду від 20.10.2020 року судом було відкрито провадження по справі №916/2964/20 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 16.11.2020 року о 12:00 год.

13.11.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ГСОО 30467/20), відповідно до якого відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень щодо позову, відповідач зазначив, що нарахування плати здійснювалось у відповідності до Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2018 року №190. (далі Правила №190). При цьому, відповідачем висловлені сумніви щодо обраного відповідачем способу захисту.

Ухвалою суду від 16.11.2020 року клопотання позивача Приватного підприємства Фірма Кворум про витребування доказів (від 15.10.2020 року за вх.ГСОО№27568/20) було задоволено; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії «Інфоксводоканал» належним чином засвідчені копії: протоколу засідання технічної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі Філії „Інфоксводоканал від 11 вересня 2020 року та фотографій, доданих до акта №12935 від 26.06.2020 року, складеного на об`єкті за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9.

При цьому, у судовому засіданні від 16.11.2020 року судом було оголошено протокольну ухвалу в порядку п.3 ч.2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України про відкладення підготовчого засідання на 07.12.2020 року.

23.11.2020 року до суду від Приватного підприємства Фірма Кворум надійшла письмова відповідь на відзив (вх.№ГСОО 31192/20), відповідно до якого позиваач наголошує, що технічною комісією не були встановлені ані фактичні обставини ймовірного порушення, передбаченого п.5.18 Правил, ані вина та умисел у діях ПП «Фірма «Кворум», Відповідачем було безпідставно донараховано позивачу плату за безоблікове водокористування без доведення факту відповідного порушення.

Крім того, позивач зазначив, що рішення ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», оформлене протоколом засідання технічної комісії від 11 вересня 2020 року, про нарахування Приватному підприємству «Фірма «Кворум» плати за безоблікове водокористування у розмірі 12970,50 грн відповідно до пп.3.3, 3.4 Правил за порушення п. 5.18 даних Правил, за своїм змістом є офіційним письмовим документом, яке породжує певні правові наслідки для Позивача по справі та яке спрямовано на врегулювання відносин між позивачем та відповідачем за договором, а відтак, виходячи з умов укладеного договору, прийняте рішення має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин - позивача та відповідача по справі.

23.11.2020 року до суду від Приватного підприємства Фірма Кворум надійшло клопотання (вх.№ГСОО 31193/20), згідно якого позивач просить суд зобов`язати відповідача в порядку ст.90 ГПК України надати відповіді на питання, поставлені у позовній заяві.

26.11.2020 року до суду від ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» надійшла заява на виконання ухвали суду від 16.11.2020 року (вх.№ГСОО 31716/20), до якої додано належним чином засвідчені копії витягу з протоколу технічної комісії філії «Інфоксводоканал» від 11.09.2020 року та належним чином засвідчені копії фотографій доданих до акту від 26.06.2020 року.

Також, 26.11.2020 року до суду від ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» надійшли письмові заперечення (вх.№ГСОО 31721/20), в яких відповідач заперечував щодо призначення у справі судової експертизи з підстав необґрунтованості.

У судовому засіданні від 07.12.2020 року судом було оголошено протокольну ухвалу, якою було задоволено клопотання позивача та зобов`язано відповідача, в порядку ст. 90 ГПК України, надати відповіді на поставлені позивачем питання, що викладені у позовній заяві та клопотанні (вх.№ГСОО 31193/20 від 23.11.2020 року).

При цьому, у судовому засіданні від 07.12.2020 року судом було оголошено протокольну ухвалу в порядку п.3 ч.2 ст.183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 16.12.2020 року.

16.12.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№ГСОО 33547/20), відповідно до яких відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з аналогічних підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Також, 16.12.2020 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал надійшла заява (вх.№ГСОО 33549/20), відповідно до якої відповідач в порядку ст.90 ГПК України надав відповіді на поставлені позивачем питання, зокрема зазначив, шо на засіданні технічної комісії ставилось до розгляду лише питання наявності чи відсутності пломби держповірки; щодо самовільних дій позивача повідомив, що прилад обліку води є власністю позивача, який знаходиться на території об`єкту ПП ФІРМА КВОРУМ, відповідно зона відповідальності за належний санітарно-технічний стан приміщень, вузлів обліку води, пломб, дроту та інших знаків, допуск сторонніх осіб, а також доступ представників виробника за службовими посвідченнями до засобів обліку належить виключно позивачу, а саме ПП Фірма Кворум. Тобто у разі самовільних дій (неналежний санітарно-технічний стан приміщень, вузлів обліку, відсутність пломб, порушення пломб або дроту, інших знаків...), які були здійснені без дозволу відповідача, і про такі дії позивачем не було проінформовано філію Інфоксводоканал вважаються за фактом виявлення самовільними.

У судовому засіданні від 16.12.2020 року судом було оголошено протокольну ухвалу в порядку ч.3 ст. 177 ГПК України про продовження строку підготовчого провадження на тридцять днів та оголошено протокольну ухвалу в порядку п.3 ч.2 ст.183 ГПК України про відкладення підготовчого засідання на 12.01.2021 року.

У судовому засіданні від 12.01.2021 року, за результатом розгляду клопотання позивача (вх.№ГСОО27567/20 від 15.10.2020 року) про призначення експертизи, судом було протокольною ухвалою відмовлено в його задоволенні, висновки та мотиви такої відмови були проголошенні у судовому засіданні.

Разом з тим, з приводу заявленого клопотання позивача про проведення експертизи, суд вважає за необхідне зазначити таке:

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Водночас, ч.ч. 1, 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

У розумінні приписів наведених норм судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності, може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

При цьому, порушення положень Правил №190 сталось по факту прибуття представників відповідача на об`єкт позивача, тому з огляду на те, що спірний лічильник є власністю позивача та знаходиться безпосередньо в його розпорядженні, при цьому з моменту порушення пройшов певний проміжок часу, позивачем не наведено обставин дотримання ним умов належного зберігання спірного водоміру з моменту порушення, що в свою чергу виключає доцільність призначення у справі відповідної експертизи

Враховуючи вищевикладене, керуючись нормами матеріального та процесуального права, що регулює питання призначення у справі судової експертизи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про призначення у справі трасологічної експертизи.

Також, у судовому засіданні від 12.02.2021 року судом було оголошено протокольну ухвалу, в порядку п.3 ч.2 ст. 185 ГПК України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 18.01.2021 року.

У судовому засіданні від 18.01.2021 року судом було оголошено перерву до 08.02.2021 року.

08.02.2021 року до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал надійшло клопотання (вх.№ГСОО 3474/21), в якому відповідач просив суд здійснити розгляд справи у судовому засіданні від 08.02.2021 року без участі його представника.

У судовому засіданні від 08.02.2021 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання від 08.02.2021 року не з`явився, однак про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, з огляду на особисту присутність у попередньому судовому засіданні та подане ним клопотання (вх.№ГСОО 3474/21) про розгляд за його відсутності.

У судовому засіданні 08.02.2021 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 12.02.2021 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно, всебічно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов таких висновків:

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів кожного.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Cуд наділений повноваженнями для надання оцінки правовідносинам сторін в межах заявлених вимог, та не має права змінювати позовні вимоги та виходити за їх межі за відсутності для цього відповідних підстав, а також уточнювати обраний позивачем спосіб захисту.

Як встановлено матеріалами справи, 16.02.2011 року між ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (надалі-постачальник) та Приватного підприємства «Фірма «Кворум» (надалі - споживач) був укладений тимчасовий договір на послуги водопостачання і водовідведення №5489/3 (договір), відповідно до п.1.1 постачальник надає послуги при поданні питної води на об`єкті споживача, а також по прийому стічних вод, що скинуті споживачем в комунальну каналізацію у відповідності з дислокацією об`єктів.

Згідно п.1.2 Договору, споживач своєчасно оплачує надані йому послуги водопостачання та водовідведення, експлуатує та містить водопровідні та каналізаційні мережі, прилади та пристрої на них в належному технічному стані у відповідності з Правилами, передбаченими у п.2.1 цього Договору, і діючим законодавством.

У п. 2.4.1, п. 2.4.6., 2.4.11, 2.4.13 Договору передбачено, що споживач зобов`язується, зокрема утримувати в належному технічно справному стані водопровідно-каналізаційні мережі, прилади та пристрої, обладнання та споруди, що знаходяться в нього на балансі; забезпечити належне санітарно-технічний стан приміщень, вузлів обліку води, а так само збереження і цілісність запірної арматури, контрольно-вимірювальних приладів, приладів обліку води, пломб в тому числі дроту інших знаків, встановлених працівниками постачальника і держстандарту на прилади обліку води, трубопровід, фланцеві і штуцерні з`єднання, запірну арматуру; в незалежності від строку експлуатації 1 раз в два роки здійснювати державну повірку приладів обліку води; по припису; при виході із ладу прибору обліку води чи стоків, негайно повідомити постачальника, в 3-денний строк в присутності чи за дозволом представника постачальника виконувати роботи по їх заміні на новий за рахунок власних коштів. Всі роботи, пов`язані з ремонтом мереж водопостачання, монтажем, демонтажем, прибору обліку води та стоків, ремонтом, реконструкцією водомірного вузла чи водопровідного вводу здійснюються лише після повідомлення споживачем відповідних служб постачальника і лише у присутності представника постачальника. При невиконанні зазначених вимог, водопостачання-водовідведення вважається самовільним і рахунки за водокористування здійснюються у відповідності до п.3.3, п.3.4 «Правил водокористування».

Згідно додатку №1 до Договору, визначена дислокація об`єктів підприємства ПП «Фірма «Кворум», що користуються послугами водопостачання водовідведення будівельний майданчик, що розміщено у м. Одеса, вул. Заславського, 9.

Як вбачається із матеріалів справи, 12.09.2016 року на об`єкті ПП Фірма Кворум відповідачем було опломбовано прилад обліку ЛК-15 №6835723 у зв`язку із заміною старого, про що складено акт на опломбування №5355 від 12.09.2016 року. Вказаний акт підписано в присутності представника позивача, що підтверджується його особовим підписом.

26.06.2020 року на об`єкті позивача за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9 у присутності представника ПП Фірма Кворум проведено обстеження, за результатами якого встановлено, що на водомірі №6835723 відсутня пломба держповірки, про що у присутності позивача складено акт №12935. Відповідно до виявленого порушення, позивача було запрошено на засідання технічної комісії.

06.08.2020 року відповідачем було здійснена заміна водоміра на будівельному майданчику позивача.

На засіданні технічної комісії відповідача, що відбулось 11.09.2020 року було прийнято рішення провести розрахунок відповідно до п.3.3, 3.4 за порушення п. 5.18 Правил № 190.

Так, ТОВ „Інфокс було надіслано позивачу лист від 16.09.2020р., в якому відповідачем було викладено вимогу про необхідність здійснення плати за водокористування у розмірі 12 970, 50 грн до 28.09.2020р.

Між тим позивач вважає, що вказане рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства, оскільки ним не здійснювалось навмисне пошкодження, зрив пломби або будь-яких інших дій щодо лічильника води та загалом водомірного вузла. Пошкодження пломби лічильника ЛК-15Х№6835723 було викликано зовнішніми чинниками, ймовірно, на думку позивача, у зв`язку із іржавінням металевої проволоки, за допомогою якої безпосередньо була закріплена пломба.

Також, позивач вказує, що представниками в акті №12935 від 26.06.2020 року був зафіксований лише факт відсутності пломби лічильника та не вказано про те, що відповідна пломба знаходилась біля лічильника. При цьому, як зазначає позивач, акт №12935 від 26.06.2020 року також не містить зазначення про те, що відсутні будь-які порушення цілісності інших двох пломб, встановлених на даному водомірному вузлі.

Позивач також вважає, що відповідачем було безпідставно нараховано позивачу плату за безоблікове водокористування, без встановлення фактичних обставин несанкціонованого втручання позивача у лічильний механізм.

За наведених обставин, позивач звернувся до ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» з даним позовом про скасування рішення відповідача, оформленого протоколом засідання технічної комісії від 11.09.2020 року, про нарахування Приватному підприємству Фірма Кворум плати за водокористування у розмірі 12 970, 50 грн.

Так, положеннями статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

За статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статі 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Укладений між сторонами договір є договором надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, що регулюється Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VІІІ, Законом України "Про питну воду та питне водопостачання" від 10.01.2002 №2918-ІІІ (Закон України №2918), Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 05.07.1995 №30 (далі - Правила №30), Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 (Правила №190).

За приписами частини другої статті 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов`язані, зокрема: раціонально використовувати питну воду, не допускати її витоків із внутрішньобудинкових мереж та обладнання; вчасно повідомляти підприємства питного водопостачання про виявлені пошкодження на об`єктах централізованого питного водопостачання і водовідведення, які їм належать або якими вони користуються; утримувати в належному технічному і санітарному стані водопровідні мережі та обладнання.

В силу приписів ч.1 ст.23 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення мають право, зокрема, здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків та споруд, вимагати термінового усунення витоків з водопровідних мереж та обладнання, забезпечувати встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку питної води відповідно до Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначений Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 (далі -Правила №190).

Ці Правила є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (пункт 1.1. Правил №190).

Пунктом 1.3. Правил №190 встановлено, що виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем.

Згідно з п. п. 5.1, 5.2, 5.13 Правил №190 облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію. Вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу. Споживач забезпечує захист приміщень, де розташовані вузли обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримує зазначені приміщення в належному стані; не допускає доступу сторонніх осіб і забезпечує доступ представників виробника за службовими посвідченнями до засобів обліку, водопровідних пристроїв та обладнання.

Пунктом 5.9 Правил №190 передбачено, що у разі відсутності у споживача засобу обліку або неможливості виконати ремонт існуючого виробник має право зобов`язати споживача встановити або замінити засіб обліку у визначений ним термін відповідно до умов договору.

За пунктом 5.13. Правил№190 споживач забезпечує захист приміщень, де розташовані вузли обліку, від ґрунтових, талих і дощових вод та інших шкідливих впливів, утримує зазначені приміщення в належному стані; не допускає доступу сторонніх осіб і забезпечує доступ представників виробника за службовими посвідченнями до засобів обліку, водопровідних пристроїв та обладнання.

Відповідно до п. 5.14 Правил №190 користування встановлено, що усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць об`єм води визначається відповідно до п. 3.3 цих Правил до дня установки повіреного засобу обліку.

Згідно з п 5.15. №190 Правил користування, повірка, ремонт та обслуговування засобів обліку, що належать споживачам (крім квартирних), виконуються за їх рахунок.

У разі виникнення у споживача обґрунтованих сумнівів щодо правильності показів засобу обліку він може звернутись до виробника або спеціалізованої організації з заявою про його позачергову повірку. (п.5.16 Правил №190).

Пунктом 5.18 Правил №190 врегульовано, що споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з`єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Відповідно до пункту 15.6. Правил №190 у разі пошкодження мереж, споруд водопостачання або водовідведення особи, що виявили таке пошкодження, зобов`язані негайно повідомити про це виробника та здійснити всі можливі заходи щодо усунення наслідків цього пошкодження. Ліквідація пошкоджень виконується виробником або організацією, яка має відповідну ліцензію на здійснення господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, за участю виробника.

Пунктом 15.2 Правил №190 передбачено, що виробники та споживачі зобов`язані забезпечити охорону і цілісність систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, які перебувають у них на балансі (трубопроводи, споруди, засоби обліку, люки, колодязі, гідранти тощо), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищати від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів.

У п. 2.4.1, п. 2.4.6. Договору передбачено, що споживач зобов`язується, зокрема утримувати в належному технічно справному стані водопровідно-каналізаційні мережі, прилади та пристрої, обладнання та споруди, що знаходяться в нього на балансі; забезпечити належне санітарно-технічний стан приміщень, вузлів обліку води, а так само збереження і цілісність запірної арматури, контрольно-вимірювальних приладів, приладів обліку води, пломб в тому числі дроту інших знаків, встановлених працівниками постачальника і держстандарту на прилади обліку води, трубопровід, фланцеві і штуцерні з`єднання, запірну арматуру.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.09.2016 року представником Філії Інфоксводоканал у присутності представника Приватного підприємства Фірма Кворум складено акт на опломбування з`єднань водомірного вузлу ЛК-15 №6835723, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Заславська, 9.

При цьому в даному акті, який підписано представником відповідача, зазначено, що у випадку виходу водоміру з ладу споживачу необхідно повідомити у філіал «Інфоксводоканал» та в присутності його представника, в 3-денний строк провести його заміну. Також вказано, що споживач відповідає за цілісність пломб та з`єднань водолічильника в порядку визначеному п.п. 5.17., 5.18. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України та договором на послуги водопостачання та водовідведення.

Даний Акт підписано представником ПП «Фірма «Кворум» без будь-яких зауважень.

Відтак, за умовами укладеного між сторонами договору, у відповідності до акту на опломбування з`єднань водомірного вузлу та згідно з Правилами №190, на споживача покладеного обов`язок щодо забезпечення охорони і цілісності приладів обліку, які перебувають у нього на балансі, зокрема не допускати їх пошкодження.

26.06.2020 року на об`єкті позивача за адресою: м. Одеса, вул. Заславського, 9 у присутності представника ПП ФІРМА КВОРУМ проведено обстеження, за результатами якого встановлено, що на водомірі №6835723 відсутня пломба держповірки, про що у присутності позивача складено акт №12935.

Даний Акт підписаний представником ПП Фірма Кворум без будь-яких зауважень, та посилань на відсутність встановлених фактичних обставин порушення.

Отже, суд відзначає, що за умовами вищевказаних Правил №190, а також умов укладеного між сторонами договору, на споживача покладено обов`язок повідомлення виробника у разі виявлення будь-яких пошкоджень приладу обліку, виходу його з ладу, тощо.

Однак, наявні матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів на підтвердження звернення ПП Фірма Кворум до позивача з приводу пошкодження приладу обліку.

Відповідно до п. п. 3.1-3.4 Правил №190, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (п. 3.2 Правил). У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

При цьому, суд погоджується з відповідачем, що відповідно до п. 2.4.6 Договору та пункту 5.13 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України затверджених Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за №936/15627, прилад обліку води є власністю позивача, який знаходиться на території об`єкту ПП Фірма Кворум, відповідно зона відповідальності за належний санітарно-технічний стан приміщень, вузлів обліку води, пломб, дроту та інших знаків, допуск сторонніх осіб, а також доступ представників виробника за службовими посвідченнями до засобів обліку належить виключно позивачу, а саме ПП Фірма Кворум. Тобто у разі самовільних дій (неналежний санітарно-технічний стан приміщень, вузлів обліку, відсутність пломб, порушення пломб або дроту, інших знаків..), які були здійснені без дозволу відповідача, і про такі дії позивачем не було проінформовано філію Інфоксводоканал вважаються за фактом виявлення самовільними.

Враховуючи наведені положення законодавства, суд також зауважує, що посилання позивача на те, що відповідна пломба знаходилась біля лічильника та щодо цілісності двох інших пломб не спростовують факту порушення ним своїх обов`язків, передбачених п.5.18 Правил №190 щодо забезпечення цілісності та збереження засобу обліку, оскільки підставою нарахування відповідачем плати за водокористування став сам факт наявності наведеного порушення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому суд зауважує, що принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що за викладеними в позовній заяві обставинами позовні вимоги задоволенню не підлягають з підстав необґрунтованості факту порушення відповідачем прав позивача та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на прийняття судом рішення про відмову в задоволенні позову за результатами розгляду даної справи, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору, понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

2. Судові витрати понесені позивачем при розгляді справи відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 лютого 2021 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська