ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" лютого 2021 р. Справа № 911/3368/20

За позовом Бориспільської міської ради, 08301, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, будинок 72

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛО-М", 08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Червоноармійська, будинок 65

про стягнення 148 390,30 грн заборгованості з орендної плати

суддя Н.Г. Шевчук

без виклику сторін

суть спору:

Бориспільська міська рада Київської області звернулась до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛО-М" про стягнення заборгованості з орендної плати за землю в розмірі 148 390,30 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати орендної плати за період з 30.07.2014 по 11.10.2015 згідно з договором оренди земельної ділянки від 27.12.2005, що був укладений між ним та Бориспільською міською радою.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.11.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

07 грудня 2020 року через канцелярію суду від Бориспільської міської ради надійшла позовна заява про стягнення заборгованості датована 04.12.2020, яка судом долучена до матеріалів справи № 911/3368/20, як усунення недоліків залишеної без руху позовної заяви про стягнення заборгованості датованої 20.11.2020.

Враховуючи усунення недоліків, а також що ціна даного позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, керуючись пунктом 1 частини п`ятої статті 12, частиною першою статті 247, частиною першою статті 250 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою Господарського суду Київської області від 10.12.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк для подання заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та відзиву на позовну заяву із додержанням вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, про наявність заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявив. Належне повідомлення судом відповідача про відкриття провадження у справі підтверджується наявними матеріалами справи про направлення йому ухвали суду на адресу, що встановлена з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Червоноармійська, будинок 65.

За приписом пункту 10 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до статті 10 вказаного Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Однак, поштове відправлення з ухвалою суду про відкриття провадження у справі, направлене на адресу відповідача, відділенням Укрпошти було повернуто на адресу суду з відміткою підприємства: "за закінченням терміну зберігання".

За таких обставин, суд зазначає, що останнім було вжито всіх належних заходів в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, для повідомлення учасників справи про розгляд справи.

Крім того суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина перша статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Згідно із частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

27 грудня 2005 року між Бориспільською міською радою Київської області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КОЛО-М" (Орендар) був укладений договір оренди землі, згідно з умовами якого Орендодавець передає Орендарю в строкове платне користування земельну ділянку, кадастровий номер :04:001:0004, загальною площею 9,9 га, яка належить до земель несільськогосподарського призначення під будівництво багатоповерхових житлових будинків в північно-східному житловому районі, що підлягає однією із сторін до пров. Кірова в м. Борисполі, Київської області (далі - земельна ділянка), а Орендар приймає її терміном на 10 років та зобов`язується вчасно сплачувати орендну плату та виконувати інші умови Договору.

Відповідно до пункту 6 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка відповідно до пункту 4 вказаного Договору становить 5 313 924,00 грн.

Згідно з пунктом 7 Договору розмір річної орендної плати становить 53 139,24 грн; орендна плата сплачується щомісячно в розмірі 4 428,27 грн; обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Пунктом 8 Договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем до 15 числа місяця наступного за звітним на розрахунковий рахунок орендодавця.

Цільове призначення земельної ділянки житлової забудови та громадського призначення (пункт 12 Договору).

Вказаний договір було зареєстровано у Бориспільському міському відділенні Київської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 28.12.2005 за № 47.

17 квітня 2007 року між сторонами був укладений договір про внесення змін до договору оренди землі від 27.12.2005 (договір про внесення змін), відповідно до умов якого в оренду передається земельна ділянка площею 9,5500 га; нормативно грошова оцінка земельної ділянки становила 5 305 650, 53 грн; орендна плата вноситься у розмірі 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Орендна плата вноситься орендарем щомісяця протягом 30 календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Договір про внесення змін було зареєстровано у Бориспільському міському відділенні Київської регіональної філії центрального Державного земельного кадастру, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.04.2007 за № 4.

17 квітня 2007 року позивачем було передано відповідачу земельну ділянку, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки, долученим до матеріалів справи.

Відповідно до умов укладених правочинів на орендаря покладено обов`язок зі своєчасної оплати орендних платежів за користування земельною ділянкою.

Разом з тим, обов`язок щодо внесення орендної плати виконувався орендарем неналежним чином, що стало підставою для звернення Бориспільської міської ради до суду з позовом до ТОВ "КОЛО-М" про розірвання договору оренди землі та зобов`язання повернути земельну ділянку.

Так, рішенням Господарського суду Київської області від 17.09.2015 у справі № 911/3382/15 вирішено розірвати договір оренди землі від 27.12.2005, укладений між Бориспільською міською радою Київської області та ТОВ "КОЛО-М", а також зобов`язано ТОВ "КОЛО-М" повернути Бориспільській міській раді Київської області земельну ділянку площею 9,9 га, розташовану в північно-східному житловому районі, що підлягає однією із сторін до пров. Кірова в м. Бориспіль, кадастровий номер :04:001:0004.

Вказаним рішенням встановлено, що у зв`язку із порушенням істотних умов договору оренди землі від 27.12.2005 із змінами та доповненнями в частині своєчасної та повної оплати орендних платежів, зазначений договір підлягає розірванню в судовому порядку на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.

Вказане рішення суду є таким, що набрало законної сили.

В силу частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач обґрунтовуючи неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди землі від 27.12.2005 із змінами та доповненнями зазначає, що згідно інформації Головного управління ДФС у Київській області від 04.03.2019 № 7096/9/10-36-17-00-13 заборгованість зі сплати за користування земельною ділянкою ТОВ "КОЛО-М" станом на 28.02.2019 складає 148 390,30 грн.

Також позивач зазначає, що відповідачу направлялась претензія № 12-31-1789 від 07.05.2015, сума претензії на час її направлення становила 232 054, 68 грн.

Отже, відповідачем в порушення умов договору оренди землі від 27.12.2005 із змінами та доповненнями не було сплачено орендну плату в повному обсязі, внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість з орендної плати за період з 30.07.2014 по 11.10.2015 у розмірі 148 390,30 грн, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

За загальним положенням цивільного законодавства зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини другої цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із статтею 173 Господарського кодексу України та статті 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі існували зобов`язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу статті 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Положеннями статті 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Стаття 21 вказаного Закону передбачає, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно договору оренди землі.

Пунктом 10.1 статті 10 Податкового кодексу України встановлено, що плата за землю належить до місцевих податків, яка в силу положень підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є обов`язковим платежем у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань, митної справи. Податковий обов`язок виникає за кожним податком і збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Земельний податок - це обов`язковий платіж, який справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу); орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата) (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до пунктів 288.1-288.7 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Платником оренди є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовуються відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно пунктів 285.1, 285.2 статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно довідки Головного управління ДФС у Київській області (Бориспільське управління) заборгованість відповідача з орендної плати за землю станом на 28.02.2019 складає 148 390,30 грн.

Суд зазначає, що відповідачем жодним чином наявність заборгованості не спростована, при цьому строк виконання зобов`язань з її оплати є таким, що настав.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження оплати відповідачем заборгованості за договором оренди землі від 27.12.2005 із змінами та доповненнями, що є предметом позову.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди землі від 27.12.2005 із змінами та доповненнями у розмірі 148 390,30 грн є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛО-М" (08300, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Червоноармійська, будинок 65, код 33768807) на користь Бориспільської міської ради (08301, Київська область, місто Бориспіль, вулиця Київський Шлях, будинок 72, код 04054903) 148 390 (сто сорок вісім тисяч триста дев`яносто) грн 30 коп. заборгованості з орендної плати, а також 2 225 (дві тисячі двісті двадцять п`ять) грн 85 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись із змістом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення складено та підписано: 08.02.2021