ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.02.2021 Справа №905/2098/20 Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Юрлагіної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Конова Артема Олександровича

до відповідача : Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області

про: стягнення 104409,04грн, з яких: основна заборгованість - 99472,00грн, інфляційні втрати - 2808,99грн, 3% річних - 2128,05грн,

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

встановив:

Стислий зміст і підстави позовних вимог

07.12.2020, шляхом надіслання поштового відправлення, Фізична особа-підприємець Конов Артем Олександрович звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області про стягнення 104409,04грн., з яких: основна заборгованість - 99472,00грн, інфляційні втрати - 2808,99грн, 3% річних - 2128,05грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором на надання послуг №53 від 26.02.2020 року в частині оплати за надані послуги, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 99472,00 грн., що у свою чергу стало підставою для нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує статтями 11, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, статтями 7, 20, 173, 174, 193 Господарського кодексу України, статями 1, 2, 12, 61, 54, 81 Господарського процесуального кодексу України.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М..

Ухвалою господарського суду від 15.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2098/20; справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 18.01.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 02.02.2021 о 12:00 год.

Ухвалою суду від 02.02.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 11.02.2021 о 12:00 год.; явка представників сторін у судове засідання визнана необов`язковою, повідомлено сторін, що розпорядженням голови Господарського суду Донецької області №3-р від 21.01.2021 у зв`язку з недостатніми бюджетними призначеннями на 2021 рік та відсутністю знаків поштової оплати, з метою раціонального і цільового використання наявних в Господарському суді Донецької області зупинено з 22.01.2021 прийняття працівниками Відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) документів для відправлення за межі суду; рекомендовано суддям та працівникам апарату використовувати альтернативні способи повідомлення сторін та учасників процесу (електронна пошта, телефонограма, факсограма, підсистема «Електронний суд», розміщення відповідних повідомлень на офіційній сторінці суду на веб-потралі «Судова влада України», тощо); запропоновано сторонам надати до суду інформацію з актуальними засобами зв`язку для здійснення своєчасного повідомлення про рух справи.

04.02.2021 електронною поштою до суду від представника позивача надійшов лист, скріплений кваліфікованим електронним підписом, з інформацією про засоби зв`язку з відповідачем, зокрема, надано номер телефону головного спеціаліста відділу координаційної роботи комунальних підприємств Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області Колосова А.В. та адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, 04.02.2021 на адресу електронної пошти суду від Покровської міської ради Донецької області надійшов лист, за змістом якого останній просить надсилати на адресу електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_1 актуальну інформацію та процесуальні документи відносно судових процесів, учасником яких виступає Покровська міська рада Донецької області.

Представник позивача у судове засідання 11.02.2021 не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання шляхом надання телефонограми Господарського суду Донецької області №816 від 03.02.2021, яка прийнята представником позивача - адвокатом Молчановою Н.В.

Представник відповідача у судове засідання 11.02.2021 не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання шляхом надання телефонограми Господарського суду Донецької області №824 від 04.02.2021, яка прийнята головним спеціалістом відділу координаційної роботи комунальних підприємств Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області Колосовим А.В. Крім того, ухвала суду від 02.02.2021 направлена на адреси електронної пошти відповідача, що підтверджується витягом з журналу обліку вихідної електронної пошти №04-19/1028 від 05.02.2021.

Приймаючи до уваги, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про його хід, без виклику уповноважених представників сторін у судове засідання, неявка останніх не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними в ній матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Позиція учасників процесу

Фізична особа-підприємець Конов Артем Олександрович в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на виконання умов договору №53 від 26.02.2020 позивачем надавалися послуги з видалення сухостійних та аварійних дерев, обрізання сухих гілок та сучків частинами з живих дерев на території міста Покровськ Донецької області на загальну суму 99472,00грн, що підтверджується актом виконаних робіт форми №КБ-2в від 11.03.2020, відповідач порушив умови укладеного договору в частині виконання взятого на себе зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за виконані послуги в повному обсязі.

Відповідно до листа №02-28/579 від 19.10.2020, що наданий Управлінням Державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області у відповідь на адвокатський запит позивача з проханням надати інформацію щодо реєстрації відповідачем зобов`язань, договір №53 від 26.02.2020 на суму 99472,00грн, укладений ЖКВ ПМР, зареєстрований та взятий на облік 04.03.2020, акт КБ-2в на приймання виконаних робіт рахується в обліку з 01.04.2020 і на даний час; платіжне доручення на плату фінансових зобов`язання за вищезазначеним договором до Управління не надавалось, тому станом на 19.10.2020 у ЖКВ ПМР рахується кредиторська заборгованість на суму 99472,00 грн.

26.10.2020 позивач направив відповідачу вимогу №2 від 23.10.2020 з пропозицією протягом 7 календарних днів з моменту отримання вимоги виплатити суму заборгованості у розмірі 99472,00грн. Відповідач отримав вимогу 27.10.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, але у встановлений строк суму боргу не оплатив та жодної відповіді чи пояснень не надав.

Також позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача понесені при зверненні з позовом до суду судові витрати у розмірі 14102,00грн, які складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 12000,00грн та судового збору в розмірі 2102,00грн.

02.02.2021, шляхом направлення поштового відправлення, від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких останній вказав про те, що 11.03.2020 позивачем надано відповідачу та ним підписано акт приймання виконаних робіт форми №КБ-2в, з урахуванням чого відповідно до умов договору строк настання виконання зобов`язання настав саме 11.03.2020.

На підтвердження зазначених обставин позивач надав суду належним чином засвідчені копії: договору №53 від 26.02.2020 на надання послуг з додатком; акту приймання виконаних робіт за формою №КБ-2в від 11.03.2020; відомості ресурсів до об`єктного кошторису №2-1; розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1; локального кошторису на роботи №2-1-1; договірної ціни за послуги, що здійснюються в 2020 році; дефектного акту форми №8 від 24.02.2020; адвокатського запиту №730 від 08.10.2020; листа №02-28/579 від 19.10.2020 про надання інформації за адвокатським запитом; вимоги №2 від 23.10.2020.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.12.2020 відповідачу встановлено строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позов та докази, на яких ґрунтуються його заперечення та попереджено відповідача, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Копія ухвали суду від 15.12.2020 вручена представнику відповідача 29.12.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Таким чином, строк на подання відзиву на позовну заяву закінчився 13.01.2021.

Житлово-комунальний відділ Покровської міської ради Донецької області відзив на позовну заяву не надав, заяв в порядку статті 119 Господарського процесуального кодексу України про поновлення чи продовження процесуальних строків, зокрема, строку на подання відзиву на позовну заяву, від останнього не надходило, про факт відповідного судового провадження повідомлений у спосіб, який передбачений процесуальним законодавством.

З огляду на зазначене, справа розглядається судом за наявними в ній матеріалами, що надані позивачем.

Виклад обставин справи, встановлених судом

Конов Артем Олександрович зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця 26.06.2017, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Дані про основний вид економічної діяльності: надання ландшафтних послуг.

26.02.2020 між Житлово-комунальним відділом Покровської міської ради Донецької області (замовник) та Фізичною особою-підприємцем Коновим Артемом Олександровичем укладено договір №53 на надання послуг (далі - договір), за змістом п.1.1 якого Виконавець зобов`язується в 2020 році виконати послуги з видалення сухостійних та аварійних дерев; обрізання сухих гілок та сучків частинами з живих дерев на території міста Покровська Донецької області (код ДК 021:20-5 послуги з видалення дерев), а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до п.10.1 договору останній набирає чинності з моменту його підписання і скріплення його печатками сторін і діє до 31.01.2020.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що загальна сума договору складає 99472,00грн без податку на додану вартість.

Розділом 6 договору передбачені права та обов`язки сторін, зокрема, Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати надані послуги (п.п.6.1.1 договору); приймати надані послуги згідно акту прийому - передачі виконаних робіт по формі КБ-2в( п.6.1.2договору; при цьому має право контролювати надання послуг в строки встановлені цим договором (п.6.2.2 договору), повернути акт приймання-передачі виконаних робіт Виконавцю без здійснення оплати у разі неналежного оформлення документів, зазначених у п.4.2 розділу ІV цього договору (відсутність печатки, підписів тощо (п.6.2.4 договору), відмовитись від підписання акту приймання-передачі наданих послуг у разі їх ненадання або неналежного надання Виконавцем. (п.6.2.4 договору).

При цьому, Виконавець зобов`язаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим договором (п.п.6.3.1 договору); забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам, установленим розділом ІІ цього договору (п. 6.3.2 договору); Виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги (п.п.6.4.1 договору).

Розділом ІІ договору встановлено, що Виконавець повинен виконати якісно та в повному обсязі послуги, передбачені цим договором. Одночасно, п. 4.3 останнього передбачає, що неякісно надані послуги оплаті не підлягають.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунок по договору проводиться за фактом виконання послуг, після надання Виконавцем акту виконаних послуг форми КБ-2в згідно платіжного доручення Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця, але не пізніше 31.12.2020.

До акту виконаних послуг додається відомість ресурсів, розрахунок витрат (виходячи з структури підприємства), розрахунок коштів на покриття адміністративних витрат підприємства (п. 4.2 договору).

Пунктами 7.1, 7.2 договору передбачено, що порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання; у разу невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором.

Договір №53 від 26.02.2020 на надання послуг підписаний сторонами та скріплений печатками сторін без зауважень чи застережень.

Додатком до договору №53 від 26.02.2020 визначено Перелік об`єктів (адрес) згідно виконаних робіт по м. Покровську Донецької області; додаток підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками сторін без зауважень.

11.03.2020 на виконання умов договору №53 від 26.02.2020 на надання послуг сторонами підписано акт приймання виконаних робіт за формою №КБ-2в, за яким засвідчено факт надання послуг з видалення сухостійних та аварійних дерев; обрізання сухих гілок та сучків частинами з живих дерев на території міста Покровська Донецької області на загальну суму 99472,00грн.

До матеріалів справи позивачем надані копії: відомості ресурсів до об`єктного кошторису №2-1; розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1; локального кошторису на роботи №2-1-1; договірної ціни за послуги, що здійснюються в 2020 році; дефектного акту форми №8 від 24.02.2020. Вказані документи підписані представниками сторін без зауважень.

Представником позивача направлено адвокатський запит №730 від 08.10.2020 на адресу Управління Державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області з проханням надати таку інформацію: «Чи було подано розпорядником бюджетних коштів Житлово-комунальним відділом Покровської міської ради Донецької області зобов`язання реєстраційний номер 66, КЕКВ/ККК 2240 від 04.03.2020 року на оплату виконаних робіт ФОП Конов А. О. по договору №53 від 26.02.2020 на суму 99472,00 грн. (без ПДВ) за послуги з видалення сухостійних та аварійних дерев; обрізання сухих гілок та сучків частинами з живих дерев на території міста Покровськ Донецької області (код ДК 021:2015-77211300-5 Послуги з видалення дерев)? Якщо так, то прошу повідомити причини та підстави не перерахування грошових коштів? Чи було подано розпорядником бюджетних коштів Житлово-комунальним відділом Покровської міської ради Донецької області платіжне доручення на оплату виконаних робіт ФОП Конов А. О. по договору №53 від 26.02.2020 на суму 99472,00 грн. (без ПДВ) за послуги з видалення сухостійних та аварійних дерев; обрізання сухих гілок та сучків частинами з живих дерев на території міста Покровськ Донецької області (код ДК 021:2015- 77211300-5 Послуги з видалення дерев)? Якщо так, то прошу повідомити причини та підстави не перерахування грошових коштів?».

Відповідно до змісту листа Управління Державної казначейської служби України у м.Покровську Донецької області №02-28/579 від 19.10.2020 договір №53 від 26.02.2020 на суму 99472,00 грн, укладений ЖКВ ПМР, зареєстрований та взятий на облік 04.03.2020, акт КБ-2в на приймання виконаних робіт рахується в обліку з 01.04.2020 і на даний час; платіжне доручення на плату фінансових зобов`язання за вищезазначеним договором до Управління не надавалось, тому станом на 19.10.2020 у ЖКВ ПМР рахується кредиторська заборгованість на суму 99472,00 грн.

26.10.2020 позивачем направлено на адресу відповідача вимогу №2 від 23.10.2020, за змістом якої позивач запропонував відповідачу протягом 7 календарних днів з моменту отримання вимоги перерахувати на розрахунковий рахунок позивача вказану суму заборгованості 99472,00грн; направлення на адресу відповідача вказаної вимоги підтверджується копією опису вкладення з поштовим штемпелем від 26.10.2020.

Відповідно до копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказана вимога вручена представнику відповідача 27.10.2020.

Відповіді на претензію відповідач не надав.

Доказів на підтвердження здійснення оплати наданих послуг відповідач не надав.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, та подані заперечення, дослідивши надані сторонами в порядку статті 210 Господарського процесуального кодексу України письмові докази в їх сукупності та взаємозв`язку, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову, зважаючи на таке.

Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення заборгованості за неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань з оплати наданих послуг.

За змістом частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання. Господарські зобов`язання можуть виникати: зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (частина 1 статті 174 ГК України).

Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Укладений між Житлово-комунальним відділом Покровської міської ради Донецької області та Фізичною особою-підприємцем Коновим Артемом Олександровичем договір №53 від 26.02.2020 за своєю правовою природою є договором про надання послуг, оскільки вони споживаються безпосередньо в процесі їх надання.

Зазначений договір укладений у письмовій формі, підписаний повноважними представниками сторін без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтисками печаток підприємств. Зі змісту правочину вбачається, що сторони досягли згоди і визначилися між собою за всіма його істотними умовами щодо: предмету договору, ціни та строків надання послуг.

Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений, у судовому порядку недійсним не визнаний.

Відтак, в силу положень статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом частини першої статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною першою статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору №53 від 26.02.2020 позивач надав послуги з видалення сухостійних та аварійних дерев, обрізання сухих гілок та сучків частинами живих дерев на території міста Покровська Донецької області на загальну суму 99472,00грн, що підтверджується актом приймання виконаних робіт за формою №КБ-2в від 11.03.2020.

Відповідач своєї позиції щодо факту виконання послуг не висловив, оскільки не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Суд вважає вказаний акт належним доказом на підтвердження надання послуг за договором, оскільки він містить посилання на договір №53 від 26.02.2020, підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень та застережень, скріплений відтисками печаток підприємств, претензій щодо обсягу, якості та строків виконання послуг відповідач у порядку п.4.3,п.6.2.4 договору не надавав.

Акт в назві не містить періоду, за який був складений, наведено застереження «за _____2020року», однак містить дату його складання 11.03.2020.

Заперечень щодо не надання разом з актом документів, обов`язкова наявність передачі яких встановлена п. 4.2 договору, а саме, відомість ресурсів, розрахунок витрат (виходячи з структури підприємства), розрахунок коштів на покриття адміністративних витрат підприємства, відповідач суду не надав.

Суд приймає до уваги, що відповідач зареєстрував акт як підставу для виникнення грошових зобов`язань у Управлінні Державної казначейської служби України у м.Покровську Донецької області, що вбачається з листа №02-28/579 від 19.10.2020.

Таким чином, наведене свідчить, що відповідач беззаперечно прийняв до свого обліку означений акт як підставу для здійснення оплати виконаних послуг.

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи приписи п. 4.1 договору, згідно яких розрахунок по договору проводиться за фактом виконання послуг, після надання Виконавцем акту виконаних послуг форми КБ-2в згідно платіжного доручення Замовником на розрахунковий рахунок виконавця, але не пізніше 31.12.2020., з урахуванням вимог статті 530 Цивільного кодексу України, суд встановив, що відповідач мав здійснити оплату наданих позивачем послуг саме 11.03.2020, безпосередньо після надання такого акту.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На час розгляду справи доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем до суду не надано, розмір заборгованості відповідачем не оспорювався.

За даними Управління Державної казначейської служби України у м.Покровську Донецької області станом на 19.10.2020 за відповідачем рахується кредиторська заборгованість перед позивачем в сумі 99472,00грн.

Зважаючи на викладене, господарський суд вважає доведеним факт порушення відповідачем умов правочину в частині виконання зобов`язань зі своєчасної та повної оплати наданих послуг позивачем та встановленим наявність заборгованості Замовника перед Виконавцем за договором №53 від 26.02.2020 у розмірі 99472,00грн.

Предметом спору в даній справі також є матеріально-правова вимога позивача про стягнення нарахованих ним інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань з оплати наданих послуг.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником виконання грошового зобов`язання у нього в силу укладеного договору та закону за вимогою кредитора виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому, грошовим є зобов`язання, за яким боржник зобов`язується сплатити кредитору певну суму грошових коштів.

Враховуючи положення частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У випадку відсутності зазначення в договорі розміру процентів цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання настає на підставі вимог закону, а саме норми статті 625 Цивільного кодексу України.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за визначений ним період, суд приходить до висновку, що він здійснений арифметично та методологічно вірно, тому позовні вимоги щодо стягнення 3% річних в сумі 2128,05грн за період з 12.03.2020 до 27.11.2020 підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено розрахунок індексу інфляції в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань»).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у наступному місяці.

Наведені висновки узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі №910/5625/18, від 13.02.2019 у справі №924/312/18, 26.06.2020 у справі № 905/21/19, від 24.09.2020 у справі №915/2095/19.

Крім того, відповідно до роз`яснення Верховного Суду викладеного в постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за визначені ним періоди, суд встановив, що він здійснений арифметично та методологічно вірно, тому позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат в розмірі 2808,99грн за період з березня 2020 року по жовтень 2020 року підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Позивач просить суд відшкодувати за рахунок відповідача понесені при зверненні з позовом до суду судові витрати у розмірі 14102,00грн, що складаються з витрат на правничу допомогу в розмірі 12000,00грн та судового збору в розмірі 2102,00грн.

Відповідач не надав суду заперечень на заяву позивача про відшкодування його витрат на правничу допомогу, зокрема, щодо їх обґрунтованості та розміру.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 цього Закону встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також справ і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства у відповідності до пункту 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.

За змістом частин першої, другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.(частини третя статті 126 ГПК України).

Дослідивши заявлену вимогу позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та докази на підтвердження понесених витрат, господарський суд дійшов таких висновків.

23.09.2020 між Адвокатським бюро «Молчанової Наталії», в особі керуючого бюро - адвоката Молчанової Наталії Володимирівни (далі - Адвокатське бюро) та Клієнтом фізичною особою-підприємцем Коновим Артемом Олександровичем (далі - Клієнт) укладено Договір про надання правової (юридичної) допомоги №10/09/20 (далі - договір), за змістом п.1.1. якого Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання надати правову допомогу обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний сплатити винагороду (гонорар) та витрати, необхідні для виконання його доручень, у порядку та строки, обумовлені сторонами у Договорі.

За змістом п.3.1. договору останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2022 року, але у будь-якому випадку, до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до п.1.2. договору Адвокатське бюро відповідно до узгоджених сторонами доручень: надає Клієнту консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, національної поліції України та СБУ, державної виконавчої служби, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій, зокрема у цивільних, господарських та адміністративних справах, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні, в тому числі при оскарженні дій та бездіяльності службових та посадових осіб; представляє інтереси Клієнта з усіма правами, які надано законом позивачу (цивільному позивачу та відповідачу), відповідачу, потерпілому, третій особі, свідку, заявнику, скаржнику, у тому числі з правом пред`явлення позову, зміни підстав або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень, ухвал, виконавчого листа, наказу та пред`явлення його до виконання; з правом підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; сплачувати від імені Клієнта державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; вчиняти інші дії в інтересах Клієнта; представляє інтереси Клієнта в судах, в органах прокуратури, національної поліції України та СБУ під час досудового та судового слідства, кримінального провадження, у справах про адміністративні правопорушення, подавати заяви, клопотання, пояснення, докази, подавати скарги до суду будь-якої інстанції та вчиняти інші дії щодо захисту прав та інтересів Замовника.

Розділом 4 договору передбачено гонорар, фактичні витрати та порядок оплати, а саме, гонорар є формою винагороди адвоката за надання правової допомоги Клієнту. За правову допомогу, передбачену в п. 1.2. Договору Клієнт сплачує Адвокату винагороду (гонорар). Розмір винагороди Адвоката при наданні правової допомоги складає 1000,00 грн. за годину роботу.

Фактичні витрати щодо виконання Адвокатом зобов`язань за договором, не включаються в розмір гонорару та оплачуються Клієнтом окремо, шляхом перерахування коштів в національній валюті України на розрахунковий рахунок Адвоката. За результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським бюро правової (юридичної) допомоги і її вартість. Акт надсилається Клієнту Адвокатським бюро електронної поштою або поштою. На письмову вимогу Клієнта, Адвокатське бюро може надавати Акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової (юридичної) допомоги із ідентифікацією.

Акт про надання правової (юридичної) допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання Клієнтом, останній не надав Адвокатському бюро письмові аргументовані заперечення на акт.

Представником Фізичної особи-підприємця Конова Артема Олександровича у господарській справі №905/2098/20 є адвокат Молчанова Н.В., яка на підтвердження своїх повноважень надала суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3538 від 07.03.2012 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АН №1023137 від 04.01.2020.

29.09.2020 сторони підписали акт приймання передачі по договору про надання правової (юридичної) допомоги №10/09/20, відповідно до якого Адвокатським бюро надані послуги з ознайомлення з документами щодо виконання умов договору №53 від 26 лютого 2020 року, укладеного між ФОП Коновим А.О. та Житлово-комунальним відділом Покровської міської ради Донецької області, збір доказів для підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості, розрахунок 3% річних, пені та індексу інфляції, складання позовної заяви про стягнення заборгованості по вищевказаному договору, засвідчення копій документів, формування та направлення позову до господарського суду. За вказаним актом сторони претензій один до одного по предмету договору не мають та сплаті підлягає 12000,00 грн.

Позивачем складено розрахунок витрат на правову допомогу з відображенням витраченого часу на надання правової допомоги та перелік послуг (правової допомоги) в сумі 12000,00грн.

Адвокатським бюро виставлено рахунок-фактуру №22 від 23.09.2020, який оплачений Коновим Артемом Олександровичем на суму 12000,00грн відповідно до квитанції Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» №2098-4947-6576-1203 від 29.09.2020.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини восьмої 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Таким чином, у спірних правовідносинах обов`язковому дослідженню підлягає встановлення обставин щодо реального надання правничої допомоги клієнту.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Матеріалами справи підтверджується, що позов складений за підписом адвоката Молчанової Н.В., яка відповідно до Єдиного реєстру адвокатів України є учасником Адвокатського бюро «МОЛЧАНОВОЇ НАТАЛІЇ». Усі додані до позову матеріали посвідчені вказаним адвокатом. Також, за підписом вказаного адвоката до суду направлені клопотання про доручення доказів та письмові пояснення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

З огляду на те, що ціна наданих адвокатом послуг була узгоджена ним з позивачем, виконання умов договору про надання правової допомоги підтверджується актом приймання передачі від 29.09.2020 та матеріалами справи, суд дійшов висновку, що надані позивачем документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування за рахунок відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу, оскільки вказаний розмір понесених позивачем витрат документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Окрім того, суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19).

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 листопада 2020 року у справі № 911/4242/15.

Відповідачем під час розгляду справи не заперечувався розмір витрат позивача понесених на правничу допомогу, не надано відповідне клопотання про зменшення суми таких витрат, так як і не доведено їх неспівмірність.

Таким чином, з огляду на відсутність заперечень відповідача проти розміру судових витрат на правничу допомогу понесених позивачем, враховуючи неможливість суду за власною ініціативою вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок відповідача витрати на правову допомогу позивача в сумі 12000,00грн.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, внаслідок задоволення позовних вимог у повному обсязі сума судового збору, що сплачена при зверненні з позовом та складає 2102,00грн, покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Конова Артема Олександровича до Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області про стягнення 104409,04грн, з яких: основна заборгованість - 99472,00грн, інфляційні втрати - 2808,99грн, 3% річних - 2128,05грн - задовольнити повністю.

Стягнути з Житлово-комунального відділу Покровської міської ради Донецької області (адреса місцезнаходження: 85300, Донецька обл., місто Покровськ, площа Шибанкова, будинок 11; ) на користь Конова Артема Олександровича (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 104409,04грн, з яких: основна заборгованість - 99472,00грн, інфляційні втрати - 2808,99грн, 3% річних - 2128,05грн; судовий збір в розмірі 2102,00грн та витрати на правову допомогу в розмірі 12000,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 11.02.2021 підписано повний текст рішення суду.

Суддя А.М. Устимова