Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2021 р. м. Рівне Справа № 918/1228/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Андрійчук О., за участю секретаря судового засідання Рижого Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі виробничого структурного підрозділу "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб - Пром"

про стягнення 168 180, 39 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі виробничого структурного підрозділу "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Рівненської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб - Пром" про стягнення заборгованості за надані послуги за відведення стічних вод у розмірі 168 180,39 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно із позовною заявою, 01.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі виробничого підрозділу "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хліб - Пром" (відповідач, замовник) укладено договір про відведення стічних вод № 60т-005 (договір), за умовами якого позивач зобов`язався відводити стічні води від відповідача, а відповідач - здійснити оплату за надані послуги на умовах та у строки, що визначені у цьому договорі. На виконання умов зазначеного договору позивачем надано послуги за період з січня 2019 року по жовтень 2020 року на загальну суму 196 253,87 грн. У свою чергу, відповідачем надані послуги оплачені частково, на суму 28 073,48 грн, відтак заборгованість останнього перед позивачем становить 168 180,39 грн, яку позивач просить стягнути у судовому порядку.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 15, 16, 525 - 527, 530, 532, 534, 546, 549, 599, 610, 612, 625 ЦК України та ст. 193 ГК України.

Відповідач відзиву у строки і порядку, визначені ГПК України та ухвалою суду від 04.01.2021 не надав, а відтак розгляд справи здійснюється за наявними матеріалами.

При цьому суд зазначає, що ухвали суду направлялися відповідачу на адресу, яка зазначена в договорі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Суд враховує mutatis mutandis висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18), провадження № 11-268заі18).

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, третьої особи, результати їх розгляду.

Ухвалою суду від 04.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/1228/20 у порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.01.2021.

13.01.2021 від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції, яке задоволене ухвалою суду від 14.01.2021.

Ухвалою суду від 25.01.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 15.02.2021.

04.02.2021 від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у цій справі в режимі відеоконференції, яке задоволене ухвалою суду від 04.02.2021.

11.02.2021 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Інших заяв і клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

01.10.2018 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено договір про відведення стічних вод № 60т-005 (договір), за п. 1.1. договору виконавець зобов`язався відводити стічні води від замовника, а замовник зобов`язався здійснити оплату за надані послуги на умовах та в строки, визначені цим договором.

Відповідно до п. 8.1., 8.2. договору цей договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє протягом одного року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається щорічно продовженим на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення терміну його дії будь - яка із сторін письмово не повідомить другу сторону про його припинення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2018 № 938 "Деякі питання діяльності акціонерного товариства "Українська залізниця" змінено тип публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство.

У зв`язку з цим додатковою угодою до договору від 22.03.2019 преамбулу та назву виконавця по тексту договору, а також реквізити сторін викладено у новій редакції.

За п. 1.2. договору кількість стічних вод, що відводяться протягом відповідного місяця, вважається рівною кількості спожитої води замовником.

За умовами п. 1.3. договору обслуговування мереж водовідведення, їх експлуатація та ремонт здійснюються сторонами відповідно до межі балансової належності мереж, згідно з актом розмежування балансової незалежної системи водовідведення (додаток № 1, 3 до договору) та схеми до акту розмежування (додаток № 2, 4 до договору).

Розділом 2 договору передбачено умови оплати. Вартість відведення одного метра кубічного стічних вод визначається на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 25.12.2014 № 929 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Державному територіально-галузевому об`єднанню "Львівська залізниця" та складає: 7,06 грн, у тому числі ПДВ 1,18 грн (п. 2.1. договору).

Пунктами 2.2., 2.3. договору визначено, що замовник зобов`язаний сплатити за послуги по відведенню стічних вод не пізніше 15 - го числа наступного місяця. Оплата наданих послуг здійснюється згідно з банківськими реквізитами, зазначених у рахунку на оплату послуг, визначених цим договором, із зазначенням правового статусу замовника при оплаті, згідно з цим договором.

Судом установлено, що на виконання умов договору позивачем надано послуги за період з січня 2019 по жовтень 2020 на загальну суму 196 253,87 грн (з урахуванням сальдо на 01.01.2019 в розмірі 4 219,15 грн), що підтверджується рахунками на оплату послуг: № 554/1 від 28.01.2019 на суму 4 614,62 грн, № 554/2 від 27.02.2019 на суму 5 115,60 грн, № 554/3 від 29.03.2019 на суму 4 424,11 грн, № 554/4 від 25.04.2019 на суму 4 918,03 грн, № 554/5 від 23.05.2019 на суму 5 299,06 грн, № 554/6 від 25.06.2019 на суму 5 313,17 грн, № 554/7 від 25.07.2019 на суму 4 487,62 грн, № 554/8 від 29.08.2019 на суму 5 383,73 грн, № 554/9 від 27.09.2019 на суму 5 680,08 грн, № 554/10 від 30.10.2019 на суму 5 729,47 грн, № 868/554/11 від 27.11.2019 на суму 6 293,95 грн, № 868/554/12 від 21.12.2019 на суму 5 680,08 грн, № 868/554/1 від 30.01.2020 на суму 7 126,56 грн, № 868/554/2 від 26.02.2020 на суму 10 397,39 грн, № 868/554/3 від 30.03.2020 на суму 15 414,54 грн, № 868/554/4 від 29.04.2020 на суму 16 156,03 грн, № 868/554/5 від 28.05.2020 на суму 13 121,72 грн, № 868/554/6 від 26.06.2020 на суму 12 966,80 грн, № 868/554/7 від 26.06.2020 на суму 12 223,19 грн, № 868/554/8 від 26.08.2020 на суму 12 935,82 грн, № 868/554/9 від 29.09.2020 на суму 12 579,50 грн, № 868/554/10 від 20.10.2020 на суму 16 173,65 грн та актами виконаних робіт № 554/1 від 28.01.2019, № 554/2 від 27.02.2019, № 554/3 від 29.03.2019, № 554/4 від 25.04.2019, № 554/5 від 23.05.2019, № 554/6 від 25.06.2019, № 554/7 від 25.07.2019, № 554/8 від 29.08.2019, № 554/9 від 27.09.2019, № 554/10 від 30.10.2019, № 868/554/11 від 27.11.2019, № 868/554/12 від 21.12.2019, № 868/554/1 від 30.01.2020, № 868/554/2 від 26.02.2020, № 868/554/3 від 30.03.2020, № 868/554/4 від 29.04.2020, № 868/554/5 від 28.05.2020, № 868/554/6 від 26.06.2020, № 868/554/7 від 26.06.2020, № 868/554/8 від 26.08.2020, № 868/554/9 від 29.09.2020, № 868/554/10 від 20.10.2020.

У свою чергу, відповідачем надані послуги оплачені частково, на суму 28 073,48 грн, що підтверджується банківськими виписками від 17.04.2019 на суму 18 373,48 грн та від 24.02.2020 на суму 9 700,00 грн.

Враховуючи часткову сплату боргу відповідачем, заборгованість останнього перед позивачем за надані послуги за період з січня 2019 року по жовтень 2020 року становить 168 180,39 грн.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із несвоєчасною оплатою за надані послуги, регулювання яких здійснюється ГК України та ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

За своєю правовою природою договір укладений між сторонами є договором про надання послуг.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст. 901 ЦК України).

Частиною 2 ст. 901 ЦК України визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Щодо виставлення рахунків, то відповідно до усталеної судової практики, підстав для відступу від якої суд не вбачає, рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 цього Кодексу; тому наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов`язку сплатити платежі згідно з умовами та у порядку виконання зобов`язань, визначених договором.

Зважаючи на викладене, договір (у сукупності з документами, які засвідчують факт його виконання) є первинним документом, на підставі якого між сторонами виникли взаємні зобов`язання щодо надання юридичних послуг та їх оплати, самостійною та достатньою підставою для проведення розрахунків, а відтак аргументи відповідача в цій частині суд визнає необґрунтованими.

У силу вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 196 253,87 грн, відповідач розрахувався частково, сплативши 28 073,48 грн, отже, розмір боргу становить 168 180,39 грн.

При цьому судом враховано, що відповідач свого обов`язку із спростування обставин, викладених у позовній заяві, зокрема в частині обґрунтованості розміру заявлених позовних вимог, не виконав, контррозрахунку суду не надав, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, а отже, про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 168 180,39 грн основного боргу.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 2 522,71 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено у повному обсязі, відтак судовий збір в розмірі 2 522,71 грн

покладається на відповідача.

Керуючись ст.73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі виробничого структурного підрозділу "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб - Пром" про стягнення 168 180,39 грн задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб - Пром" (33013, м. Рівне, вул. Небесної сотні, 66, ідентифікаційний код 39161214) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі виробничого структурного підрозділу "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (33013, м. Рівне, вул. Ніла Хасевича, 9, ідентифікаційний код 41149437) 168 180,39 грн основного боргу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хліб - Пром" (33013, м. Рівне, вул. Небесної сотні, 66, ідентифікаційний код 39161214) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі виробничого структурного підрозділу "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (33013, м. Рівне, вул. Ніла Хасевича, 9, ідентифікаційний код 41149437) 2 522,71 грн судового збору.

Позивач: Акціонерне товариство "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі виробничого структурного підрозділу "Рівненсько - Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно - монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (33013, м. Рівне, вул. Ніла Хасевича, 9, ідентифікаційний код 41149437).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Хліб - Пром" (33013, м. Рівне, вул. Небесної сотні, 66, ідентифікаційний код 39161214).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 15.02.2021.

Суддя О.Андрійчук