ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року, м. Херсон, справа № 923/67/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Єфімова Сергія Анатолійовича, м. Київ,

до: Публічного акціонерного товариства "Великоолександрівський автопарк", смт. Велика Олександрівка, Великоолександрівський район, Херсонська область,

про стягнення 119880грн основного боргу,441,5грн інфляційних втрат, 821,4грн річних (3%) та 8167,84грн пені,

за участю представників сторін:

від позивача: Єфімов С.А., паспорт;

від відповідача: не прибув.

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову фізичної особи-підприємця Єфімова Сергія Анатолійовича (позивач) з спрямованими до Публічного акціонерного товариства "Великоолександрівський автопарк" (відповідач) вимогами про стягнення 119880грн основного боргу, 441,50грн інфляційних втрат, 821,40грн 3% річних, 8167,84грн пені, вказано ст.ст.526, 610-612, 625, 901, 903 Цивільного та ст.193 Господарського кодексів України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про невиконанням відповідачем зобов`язань перед позивачем за укладеним між цими суб`єктами господарювання договором про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності від 17.09.2019 № 18/2019, в частині оплати послуг позивача у встановлені договором строки.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та подано суду, поряд з розрахунком заборгованості: договір про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності від 17.09.2019 № 18/2019; акти приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019 до цього договору; рахунки від 30.09.2019 № 53/2019, від 15.10.2019 № 58/2019 та від 31.10.2019 № 63/2019.

Згідно з відповіддю на відзив від 12.03.2020 позивач cтверджує про необґрунтованість доводів відзиву на позов, з огляду на наступне:

1) спірний договір підписаний ОСОБА_1, щодо якого станом на 12.03.2020 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація: ОСОБА_1 - керівник відповідача з 16.09.2019р;

2) ОСОБА_1, як керівник відповідача, не мав обмежень на підписання актів приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019, 31.10.2019 відповідно до ст.70 Закону "Про акціонерні товариства", оскільки вартість послуг не перевищує 25% від розміру активів відповідача за даними фінансової звітності відповідача, яку він надав до матеріалів даної судової справи: баланс відповідача станом на 31.12.2018, код рядка "1300");

3) спірний правочин (договір від 17.09.2019 № 18/2019) є правомірним: законом прямо не встановлено недійсність такого правочину, а жодним судом він не визнаний недійсним;

4) акти приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019, 31.10.2019 до договору від 17.09.2019 №18/2019, що підписані сторонами цього договору, є належними і допустимими доказами надання послуг відповідно до цього договору.

Позиція та докази відповідача

За результатами розгляду справи № 923/50/20, суд при вирішенні даної, № 923/67/20, справи, приймає як позицію відповідача у даній справі, позицію, що містить відзив на позовну заяву від 04.03.2020 за підписом директора відповідача Москаленка О.О., що скріплений печаткою відповідача (т.1 а.с.80-85). За цим відзивом позов не визнається повністю та стверджується про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки:

1) договір про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності від 17.09.2019 № 18/2019 є недійсним з огляду на недодержання в момент його вчинення сторонами вимог ч.2 ст.203 Цивільного кодексу України (договір укладено від імені ПрАТ "Великоолександрівський автопарк" особою без необхідного обсягу цивільної дієздатності, оскільки згідно з даними витягу від 19.02.2020 за № з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.09.2019 керівником відповідача був не ОСОБА_1, яким від імені відповідача підписано цей договір, а Москаленко О.О.;

2) вказаний договір від 17.09.2019 року № 18/2019 укладено не уповноваженою особою за відсутності волевиявлення власника та без подальшого схвалення власником такого правочину (тимчасово виконуючий обов`язки керівника відповідача ОСОБА_1, підписавши акти приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019 до цього договору, перевищив обсяг своїх повноважень за ст.70 Закону "Про акціонерні товариства" та статуту відповідача, оскільки вартість послуг за кожним з цих актів значно перевищує 10% від вартості активів відповідача за даними його фінансової звітності за станом на 31.12.2018, й тому підписання цих актів не є доказом схвалення відповідачем укладання ОСОБА_1 договору від 17.09.2019 року № 18/2019 від імені відповідача;

3) позивач не надав належних та допустимих доказів надання послуг (з актів, які позивач надав на підтвердження факту надання послуг неможливо встановити власне факт надання послуг, складові та обсяг послуг, їх час та місце виконання, вартість та якість, а також відсутні докази надання позивачу відповідачем завдань на виконання послуг за договором від 17.09.2019 року № 18/2019 про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності), акти приймання наданих послуг мають недоліки оформлення, а рахунки на оплату послуг не є первинними документами, що фіксують господарські операції, та, поряд з цим, відсутні докази проведення позивачем господарських операцій за вказаним договором у бухгалтерському обліку позивача;

4) позивач, діяв недобросовісно та нерозумно (як контрагент), укладаючи вказаний договір від 17.09.2019 № 18/2019 з відповідачем (позивач не передбачив ціну договору та якісні характеристики послуг, проте, передбачив для себе самостійне ведення обліку витрат часу на надання послуг, окрім того позивач не ознайомився з актуальною на дату укладання договору від 17.09.2019 № 18/2019 інформацією щодо керівника відповідача за станом на дату укладання договору з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань);

5) участь позивача в укладенні вказаного договору від 17.09.2019 № 18/2019 була формальною, спрямованою на протиправне позбавлення ПрАТ "Великоолександрівський автопарк" майна (грошових коштів).

Разом з відзивом до суду надано перелік акціонерів ВАТ "Великоолександрівське АТП 16538", фінансовий звіт відповідача за 2018 рік, податкову декларацію відповідача за 4-ий квартал 2019 року, заяву відповідача до Управління транспортно-комунікаційної інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації (вх.№ 5 від 05.11.2019).

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 21.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, судове засідання по справі призначене на 20.02.2020, а також встановлено строки 11.02.2020 відповідачу для надання відзиву на позов та 18.02.2020 позивачу для надання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 20.02.2020, за клопотанням відповідача (т.1 а.с.51-53), відповідачу продовжено по 05.03.2020 строк для подання відзиву на позов, у зв`язку з чим з ініціативи суду, продовжено й позивачу до 17.03.2020 строк для надання відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 17.03.2020 провадження у справі зупинене до набрання законної сили рішенням суду у справі № 923/50/20.

Ухвалою суду від 03.11.2020 провадження у справі поновлено, у зв`язку з набрання законної сили рішенням суду у справі № 923/50/20.

В судових засіданнях 16.12.2020 оголошувалась перерва до 11-00год. 22.12.2020, а 22.12.2020 до 10-00год. 15.01.2021.

Протокольною ухвалою суду від 22.12.2020 (т.2 а.с.66) постановлено провести розгляд справи протягом розумного строку.

Протокольною ухвалою суду від 15.01.2021 залишено без розгляду, як неналежно оформлене, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з 15.01.2021 на іншу дату, мотивоване хворобою та перебуванням на карантині з 07.01.2021 по 14.01.2021 як керівника, так і представника відповідача, разом з членами їхніх родин, у зв`язку з захворюванням на короновірус COVID-19. (Клопотання надійшло до суду 14.01.2021 за вх.№ 256/21 електронною поштою та не скріплено електронним цифровим підписом керівника або представника відповідача, а також у клопотанні не зазначено та до нього не додано будь-яких доказів наявності фактичних обставин, з якими за клопотанням пов`язується наявність підстав для відкладення розгляду справи, при тому, що на дату складання клопотання, як-то зазначено за його текстом, зазначені у клопотанні особи перебували на карантині та/або лікуванні вже протягом тижня).

Іншою протокольною ухвалою суду від 15.01.2021 відмовлено в задоволенні заяви відповідача про зупинення провадження у справі до встановлення факту правонаступництва між ПАТ "Великоолександрівський автопарк" та ПрАТ "Великоолександрівський автопарк", за підписом директора відповідача Москаленка О.О., що скріплений печаткою відповідача (т.2 а.с.35-36), мотивованої необхідністю завершення розгляду господарським судом першої інстанції справи № 923/37/20.

В задоволенні цієї заяви відмовлено за її необґрунтованістю, оскільки:

- справа № 923/37/20 є справою наказного провадження, у зв`язку з чим судовий наказ та/або ухвала господарського суду першої інстанції у такій справі, не є рішенням суду, у розумінні ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, яким можуть бути встановлені обставини, що матимуть значення для вирішення даної, № 923/67/20, справи та не підлягатимуть повторному доказуванню у даній справі;

- відповідачем не доведено неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 923/37/20;

- відповідач 17.02.2020 надав до справи № 923/67/20 письмового документа під назвою "Повідомлення про зміну найменування Публічного акціонерного товариства "Великоолександрівський автопарк", за підписом директора відповідача Москаленка О.О., що скріплений печаткою відповідача (т.1 а.с.52), за яким визнано факт правонаступництва між ПАТ "Великоолександрівський автопарк" та ПрАТ "Великоолександрівський автопарк".

Сторонами дотримано вимоги ч.2 та ч.3 ст.80 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів разом з заявами сторін по суті справи, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою та відзивом на неї прийнято судом до розгляду.

Після завершення розгляду справи в судовому засіданні 15.01.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини, які встановлено судом

Між виконавцем послуг - фізичною особою-підприємцем Єфімовим Сергієм Анатолійовичем (надалі - позивач) та замовником послуг, яким вказано Публічне акціонерне товариство "Великоолександрівський автопарк" (ВАТ "Велико-олександрівський АТП 16538") (надалі - відповідач), 17.09.2019 був укладений договір №18/2019 про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності (надалі-договір).

Основними умовами договору, які впливають на взаємовідносини позивача та відповідача в межах даного спору між ними, є наступні:

- замовник замовляє, а виконавець приймає на себе зобов`язання якісно і своєчасно надавати замовнику послуги, що полягають у наданні консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності, а замовник зобов`язується приймати та своєчасно оплачувати належним чином надані послуги, зокрема: а) аналіз чинного законодавства та консультування з будь-яких правових питань, які виникають у зв`язку з діяльністю замовника, б) аналіз чинного законодавства та консультування з питань застосування його норм, у тому числі у галузі зовнішньоекономічної діяльності, в) складання господарських договорів і інших документів правового характеру, г) експертиза документів правового характеру, д) участь у переговорах, що проводяться замовником з метою представництва його інтересів і правового консультування, е) представництво замовника в органах державної влади, в будь-яких судах України та судових установах в інших державах, перед юридичними і фізичними особами, у тому числі нерезидентами, з питань захисту законних прав і інтересів замовника, пов`язаних з правовими питаннями, оскарження неправомірних дій органів державного управління по відношенню до замовника тощо, є) виконання інших дій, які сторонами будуть визнані необхідними і узгоджені (за пунктом 1.1., з урахуванням положень Розділу "Визначення термінів", договору);

- замовлення послуг може здійснюватися у письмовій формі, у формі електронного листа, або під час переговорів, при цьому, у випадку одержання замовлення по телефону чи під час переговорів виконавець може просити замовника про додаткове підтвердження замовлення у письмовій формі або у формі електронного листа (п.2.1.);

- виконавець самостійно визначає шляхи і методи виконання замовлення, а також його безпосередніх виконавців (п.2.4.);

- за результатами кожного етапу надання послуг або у межах визначених спільно із замовником періодів часу, виконавець направляє замовнику звіти про надані послуги та акти прийому послуг, при цьому, замовник протягом доби з дня отримання акту зобов`язаний направити виконавцю підписаний акт прийому чи мотивовану відмову від нього, а датою фактичного надання результатів послуг виконавцем та прийняття їх замовником є дата підписання акту прийому послуг (п.2.6);

- оплата послуг виконавця за договором здійснюється в розмірі 2700,00грн за годину роботи виконавця (п.3.1.);

- до оплачуваного часу включається весь час, що витрачений виконавцем на виконання послуг для замовника, з складовими такого часу, які наведено у п.3.3. даного договору, при цьому облік оплачуваного часу починається з моменту початку зустрічі сторін/телефонної розмови сторін щодо отримання від замовника інформації по суті замовлення, а закінчується моментом передачі замовнику результатів виконаних робіт (п.3.2.-п.3.3.);

- виконавець самостійно веде погодинний облік наданих замовником послуг і періодично (не рідше періоду погодженого із замовником) направляє матеріали обліку замовнику, й одночасно на основі матеріалів обліку погодинної оплати послуг виконавець передає акт прийому наданих послуг із зазначенням вартості послуг, що підлягає оплаті, а також рахунок на суму, що підлягає оплаті замовником (п.3.4);

- замовник зобов`язаний оплатити послуги виконавця не пізніше ніж протягом трьох банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому послуг (п.3.5);

- у випадку несвоєчасної оплати послуг виконавець має право заявити вимогу про сплату замовником виконавцю пені, яка обраховується від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати у розмірі двох облікових ставок Національного банку України, що діяли у період, за який оплачується пеня, при цьому замовник повинен сплатити пеню протягом п`яти банківських днів з наступного дня після направлення замовнику вимоги про сплату пені (п.4.3);

- договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2020 (п. 8.1).

На виконання умов договору позивачем надано відповідачу послуги у сфері правового забезпечення господарської діяльності на загальну суму 119880,00грн, зокрема, за актами приймання наданих послуг від 30.09.2019 на суму 45900,00грн, від 15.10.2019 на суму 35640,00грн, від 31.10.2019року на суму 38340,00грн.

На оплату вказаних послуг відповідачем позивач склав рахунки 30.09.2019 №53/2019 на суму 45900,00грн, від 15.10.2019 № 58/2019 на суму 35640,00грн, від 31.10.2019 №63/2019 на суму 38340,00грн, а всього на суму 119880,00грн.

У зв`язку з нездійсненням відповідачем оплати вказаних загальною вартістю 119880,00грн послуг позивача, позивач нарахував відповідачу 441,50грн інфляційних втрат, 821,40грн річних (3%), 8167,84грн пені, згідно їхнього відповідного розрахунку (а.с.4-11).

Дотепер відповідач не сплатив на користь позивача ані повністю, ані частково вказані заявлені до стягнення з нього суми основного боргу, інфляційних втрат, річних (3%) та пені.

З 07.02.2020 Публічне акціонерне товариство "Великоолександрівський автопарк" перейменоване на Приватне акціонерне товариство "Великоолександрівський автопарк", що підтверджується листом останнього та відповідним витягом від 07.02.2020 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с.52-53).

Поряд з цим, рішенням Господарського суду Херсонської області від 08.07.2020 у справі № 923/50/20, яке набрало законної сили, визнано недійсним рішення Спостережної ради ВАТ "Великоолександрівське автотранспортне підприємство 16538", оформлене протоколом засідання вказаної ради від 16.09.2019, за яким ОСОБА_1 було призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора ПАТ "Великоолександрівський автопарк".

Правові норми, що підлягають застосуванню

Щодо підстав виникнення та загального порядку виконання зобов`язань

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається

Відповідно до ч.1 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Щодо загальних засад правомірності та недійсності правочинів

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України правочин, зокрема, договір, є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або, якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1-ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 Цивільного кодексу України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно ж до ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Щодо договірних зобов`язань між сторонами

Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Щодо наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3%) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за ч.1 та ч.2 ст.217 Господарського кодексу України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій. Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.4 ст.231 Господарського кодексу України якщо розмір штрафних санкцій законом не визначений, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

1. Щодо виконання сторонами своїх господарських зобов`язань

Наявність укладеного між сторонами даної справи договору про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності від 17.09.2019 № 18/2019, свідчить на користь виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, в силу яких, як-то встановлено приписами ст.ст.173-175 Господарського кодексу України, одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, за якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідачем не доведено того, що законом прямо встановлена недійсність договору про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності від 17.09.2019 № 18/2019. В свою чергу, відповідної норми закону не встановлено й судом.

Поряд з цим, відповідачем не надано суду й доказів того, що вказаний договір від 17.09.2019 № 18/2019 за станом на час розгляду даної судової справи визнаний недійсним у порядку ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України (в судовому порядку за позовом зацікавленої особи), або оспорюється будь-ким у такому порядку.

Зокрема, відповідний (з підстав, що зазначені у відзиві на позовну заяву) зустрічний позов про визнання недійсним вказаного договору від 17.09.2019 № 18/2019 не був поданий у даній справі.

Додатково суд констатує про те, що нормами діючого Господарського процесуального кодексу України (що слідує зокрема, з ч.3 ст.237 цього Кодексу) суду не надано права, з власної ініціативи, під час розгляду справи зі спорів, що виникають при виконанні договорів (про стягнення заборгованості тощо) визнавати недійсними (повністю або частково) правочин, який пов`язаний з предметом спору та суперечить закону.

Також суд констатує про те, що само по собі визнання недійсним рішення Спостережної ради ВАТ "Великоолександрівське автотранспортне підприємство 16538", оформлене протоколом засідання вказаної ради від 16.09.2019, за яким ОСОБА_1 було призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора ПАТ "Великоолександрівський автопарк", рішенням суду від 08.07.2020 у справі № 923/50/20, не має за законом своїм наслідком автоматичне визнання недійсними усіх правочинів, які уклав ОСОБА_1 як тимчасово виконуючий обов`язки директора ПАТ "Великоолександрівський автопарк".

Позивач виконав обов`язок, який встановлений для нього договором від 17.09.2019 №18/2019 (п.1.1, п.2.6. та п.3.4) та законом (ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України), як для виконавця послуг, по наданню послуг відповідачу загальною вартістю 119880,00грн, що підтверджується складеними між позивачем та відповідачем актами приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019. Акти приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019 до зазначеного договору від 17.09.2019 № 18/2019 оформлено у відповідності до умов цього договору та підписано відповідачем (з скріпленням цього підпису печаткою відповідача) без будь-яких зауважень та заперечень, про що зазначено, безпосередньо, за текстом цих актів. Підписання цих актів відповідачем без заперечень є підтвердженням того, зокрема, що характер та перелік наданих послуг відповідає замовленню відповідача.

Проте, відповідач не виконав передбачений для нього умовами зазначеного договору від 17.09.2019 № 18/2019 (п.1.1, п.3.5) та нормами закону (ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України), як для замовника послуг, обов`язок по оплаті послуг позивача, які надано у відповідності до актів приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019, в частині проведення оплати цих послуг на умовах даного договору (у встановлений договором строк).

Строки для оплати послуг, які вказано в актах приймання наданих послуг від 30.09.2019, 15.10.2019 та 31.10.2019 до зазначеного договору від 17.09.2019 № 18/2019, а саме, "протягом трьох банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому послуг" (згідно з п.3.5. цього договору), об`єктивно минули.

Суд констатує про те, що у матеріалах справи відсутні докази вручення позивачем відповідачеві або ж надсилання позивачем відповідачеві у будь-який спосіб (поштою, електронною поштою тощо) рахунків від 30.09.2019 № 53/2019, від 15.10.2019 № 58/2019, від 31.10.2019 № 63/2019 на оплату послуг. Поряд з цим, вартість послуг, що підлягає оплаті за кожним з цих трьох рахунків вказана безпосередньо у відповідному акті наданих послуг, з якими відповідач є обізнаним, оскільки підписав кожний з цих трьох актів, а платіжні та інші реквізити позивача вказано у розділі "Реквізити сторін" договору від 17.09.2019 № 18/2019. До того ж з положень п.1.1. та положень розділу 3 "Порядок оплати послуг", зокрема, п.3.4. та п.3.5. договору від 17.09.2019 № 18/2019, слідує, що факт отримання відповідачем рахунку позивача на оплату послуг ніяким чином не впливає на виникнення у відповідача грошових зобов`язань з оплати послуг, які прийнято відповідачем за актом приймання наданих послуг: відповідного взаємозв`язку положеннями вказаного договору не передбачено.

Розмір заборгованості відповідача з оплати рахунків від 30.09.2019 № 53/2019, 15.10.2019 № 58/2019 та від 31.10.2019 № 63/2019 позивача складає 119880,00грн. Доказів іншого суду не надано.

Відповідачем, також, не надано доказів сплати вказаної, в розмірі 119880,00грн, заборгованості ані повністю, ані частково.

2. Щодо нарахування річних, інфляційних втрат та пені

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена у відповідності до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо іншій розмір процентів річних не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування коштами, належними до сплати кредиторові.

Неустойка (штраф, пеня) має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

Розрахунки заявлених до стягнення з відповідача 441,50грн інфляційних втрат, 821,40грн річних (3%) та 8167,84грн пені судом перевірено та встановлено, що всі розрахунки не містять арифметичних помилок. При цьому, розрахунки 441,50грн інфляційних втрат та 821,40грн річних виконані у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, а розрахунок 8167,84грн пені відповідає положенням п.4.3 договору від 17.09.2019 № 18/2019 між сторонами даної справи про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності, ст.230 та ч.ч.4,6 ст.231 Господарського кодексу України, а також всі ці розрахунки відповідають фактичним встановленим судом обставинам господарських взаємовідносин позивача та відповідача за вказаним договором. Відповідач не надав контррозрахунків вказаних 441,50грн інфляційних втрат, 821,40грн річних (3%) та 8167,84грн пені, а також доказів їхньої сплати, повністю або частково.

Висновки суду

З урахуванням вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем за укладеним між ними договором від 17.09.2019 № 18/2019 про надання консультацій у сфері правового забезпечення господарської діяльності, в частині здійснення оплати послуг позивача у встановлені договором строки, позовні вимоги про стягнення з відповідача 119880грн основного боргу, 441,50грн інфляційних втрат, 821,40грн річних (3%) та 8167,84грн пені, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору за квитанцією від 14.01.2020 № Н123207 у сумі 2102грн, які у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог" покладаються на відповідача, оскільки позов задоволений повністю.

Керуючись ст.ст.238, 240 Господарського процесуального кодексу України

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Великоолександрівський автопарк" (місцезнаходження: 74100, Херсонська обл., Великоолександрівський р-н, смт.Велика Олександрівка, вул. Чкалова, буд.11; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 03119138) на користь фізичної особи-підприємця Єфімова Сергія Анатолійовича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 119880,00грн основного боргу, 441,50грн інфляційних втрат, 821,40грн річних (3%), 8167,84грн пені та 2102,00грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 11.02.2021

Суддя К.В. Соловйов