ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 лютого 2021 року Справа № 903/636/20

за позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тейлор Холд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "САТУРН-11"

про виселення з нежитлового приміщення

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Коритан Л. Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Кузін Є.В., довіреність №5522-К-О від 30.09.2019,

від відповідача: Понедільник І.А., наказ №181-тр від 16.03.2018,

від третьої особи: н/з,

встановив: 31.08.2020 Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк"" звернувся з позовом (від 28.08.2020) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатурн-11" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тейлор Холд" про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Тейлор Холд" у примусовому порядку з нежитлового приміщення за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с. Чаруків, вул. Вокзальна, буд.146. Також просить стягнути з ТОВ "Тейлор Холд" судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.08.2016 між позивачем та відповідачем - ТОВ "Сатурн-11" був укладений договір фінансового лізингу №4С16069ЛИ. Пізніше, нерухоме майно, що є предметом договору лізингу, ТОВ "Сатурн-11" передало в оренду відповідачу - ТОВ "Тейлор Холд" на підставі договору оренди (суборенди) №1/18 від 22.03.2018. З 17.12.2019 позивач скористався своїм законним правом та розірвав договір фінансового лізингу №4С16069ЛИ від 20.08.2016, в зв`язку з чим договір оренди (суборенди) №1/18 від 22.03.2018 припинив свою дію одночасно з припиненням договору лізингу. В рамках виконавчого провадження №61254082 приватним виконавцем Пиць А.А. були вчинені заходи примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а саме проведено заходи повернення у ТОВ "Сатурн-11" нерухомого майна та передачу його власнику - АТ КБ "ПриватБанк", у тому числі, що знаходиться за адресою: Волинська область, Луцький р-н, с.Чаруків, вул. Вокзальна, буд.146, загальною площею 38,4 кв.м. (реєстраційний номер нерухомого майна 28). Про передачу нерухомого майна було складено Акт про передачу майна, що зазначено у виконавчому документі стягувачу, які було підписано приватним виконавцем, представниками АТ КБ "ПриватБанк" та двома понятими. Після підписання Актів про передачу майна зазначеного у виконавчому документі стягувачу, вищезазначене нерухоме майно, перейшло у володіння власника - АТ КБ "Приватбанк". З моменту повернення приватним виконавцем майна від ТОВ "Сатурн-11" та передачею його власнику - АТ КБ "Приватбанк", всі особи, що перебувають на території об`єкту по вищезазначеним адресам, перебувають там незаконно. Всі правові підстави, які надавали таким особам перебувати та користуватися майном банку припинилися.

Однак, на вимогу АТ КБ "Приватбанк" ТОВ "Тейлор Холд" категорично відмовилося звільнити приміщення та своїми незаконними діями створюють перешкоди АТ КБ "ПриватБанк" в користуванні своїми правами власника нерухомого майна.

Ухвалою суду від 29.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 21.10.2020.

19.10.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач зазначає, що ТОВ "Тейлор Холд" використовує приміщення на законних підставах, згідно діючого договору оренди, у зв`язку з чим на думку відповідача, позов АТ КБ "Приватбанк" є безпідставним. Звертає увагу суду на те, що в позовній заяві позивачем не наведено жодних доказів того, що договір оренди є розірваним або визнаний судом недійсним, а також повідомляє, що позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" про виселення з нежитлових приміщень є передчасними та такими що задоволенню не підлягають та посягають на права ТОВ "Тейлор Холд" на мирне володіння та користування об`єктом оренди, переданим йому на підставі договору оренди.

Ухвалою суду від 25.11.2020 провадження у справі № 903/636/20 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тейлор Холд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "САТУРН-11" про виселення з нежитлового приміщення було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №914/423/20, що розглядається Господарським судом Львівської області.

Постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2021 ухвалу Господарського суду Волинської області від 25.11.2020 у справі №903/636/20 в частині зупинення провадження у справі №903/636/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №914/423/20, що розглядається Господарським судом Львівської області скасовано; прийнято нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ "Тейлор Холд".

22.01.2021 справа №903/636/20 надійшла на адресу Господарського суду Волинської області.

Ухвалою суду від 26.01.2021 було прийнято справу №903/636/20 до провадження; підготовче засідання призначено на 10.02.2021.

09.02.2021 від ТОВ «Тейлор Холд» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 16 від 08.02.2021.

У клопотанні товариство просить суд зупинити провадження у справі № 903/636/20 до набрання законної сили рішенням по справі № 910/1151/21, що знаходиться на розгляді Господарського суду міста Києва за позовом ТОВ «Тейлор Холд» до АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Сатурн-11» про визнання недійсним договорів та визнання права користування. Також звертає увагу суду, що винесення рішення у справі № 903/636/20 може суперечити діючій ухвалі Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 по справі № 910/51/21 про забезпечення позову.

09.02.2021 від ТОВ «Сатурн-11» надійшла зава № б/н від 09.02.2021, в якій товариство проводити розгляд справи без участі представника та підтримує заяву ТОВ «Тейлор Холд» про зупинення провадження у справі.

10.02.2021 від позивача надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, в яких позивач заклопотання відповідача про зупинення провадження у справі є необґрунтованим. Позивач звертає увагу суду , що жодним судовим рішенням не можна заборонити особі звертатися до суду за захистом свого порушеного права. В свою чергу, заходи забезпечення позову не можуть забороняти суду розглядати судові справи та виносити судові рішення. Таким чином, наявність ухвали Господарського суду м. Києва від 01.02.2021 не забороняє і не може забороняти розглядати цю судову справу і виносити судові рішення. Крім того ТОВ «Тейлор Холд» діючи недобросовісно разом із пов`язаними між собою особами (зокрема, ТОВ «Сатурн-11») подає різноманітні завідомо безпідставні позови метою яких є отримання можливості затягнути розгляд справ про виселення із безпідставно займаних нежитлових приміщень банку. Позивач звертає увагу суду, що банк через недобросовісні дії цих осіб позбавлений можливості отримувати будь-який економічний ефект від свого майна та вимушений захищати своє право власності в судовому порядку.

В судове засідання 10.02.2021 представник третьої особи не прибув, факт належного повідомлення про дату й час розгляду справи підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 998 від 01.02.2021.

Представник позивача просив суд у задоволенні клопотання про зупинення відмовити, підтримав надані заперечення.

Представник відповідача клопотання про зупинення підтримав, просив задовольнити.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, постановив на місці залишити його без задоволення з огляду на таке.

Згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 відкрито провадження у справі № 910/1151/21 про визнання недійсним п.п. 5.1.5 п. 5 Договору фінансового лізингу № 4С16069ЛИ від 20.08.2016, визнання права користування (оренди), зобов`язання вчинити дії.

Згідно п. 5.5. п. 5 Договору фінансового лізингу банк має право стягнути із лізингоодержувача майно в беззаперечному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса у випадку невиконання лізингоодержувачем зобов`язань з повернення майна за договором.

В даному випадку предметом розгляду справи № 903/636/20 є вимога позивача про виселення відповідача із спірного приміщення, яка обгрунтовується позивачем, крім іншого, існуванням виконавчого напису нотаріуса.

Вчинення або не вчинення виконавчого напису не стосується питання розірвання договорів лізингу та оренди, проведені виконавчі дії стосуються виключно процедури повернення майна від лізингоодержувача та не стосуються питання правомірності/неправомірності факту розірвання (припинення) договорів лізингу та оренди.

Закон України "Про фінансовий лізинг", а саме стаття 7, не пов`язує момент виникнення права володіння, користування, розпорядження у лізингодавця з моментом повернення майна за виконавчим написом нотаріуса, оскільки таке право на повернення виникає після розірвання договору лізингу та є порушеним у випадку неповернення майна лізингодавцю. Закон надає право вибору лізингодавцю і останній не зобов`язаний вимагати повернення предмету лізингу на підставі виконавчого напису нотаріуса, а може і в судовому порядку захищати своє право власності. Пов`язаність двох справ окремими обставинами не може свідчити про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки, незалежно від результату розгляду справи №910/1151/21, у господарського суду буде достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної справи.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарського суду слід у кожному конкретному випадку з`ясувати, як пов`язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому, наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України. Сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду справи до прийняття рішення у іншій справі.

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року як джерелом права, що застосовується судами при розгляді судових справ, внормовано, що кожний має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи і такі критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів а також важливість предмету позову для заявника у справі (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Фрідлендер проти Франції).

Завданням господарського судочинства, з огляду на викладене у ст.2 ГПК України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Надаючи правову оцінку наведеним підставам відповідача для зупинення провадження у справі суд встановив, що наявність ухвали Господарського суду м. Києва від 01.02.2021 не забороняє розглядати дану судову справу, а суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Крім того ухвалою господарського суду Волинської області від 25.11.2020 по справі № 903/636/20 відповідачу було частково відмовлено у клопотанні про зупинення провадження у справі. Господарський суд Волинської області зазначив, що ухвала Господарського суду м. Києва від 10.03.2020 про забезпечення позову не є підставою згідно ст. 227 ГПК України для зупинення провадження у справі.

15.01.2021 Північно-західний апеляційний господарський суд залишив в силі ухвалу суду від 25.11.2020 в частині відмови відповідачу в зупиненні провадження у справі у зв`язку із наявністю ухвали Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 по справі № 910/4040/20 про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Беручи до уваги викладене, враховуючи строки розгляду справи, суд ухвалив на місці закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Згідно із ч.2 ст.120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

На підставі викладеного, керуючись ст.120, 195, 234 ГПК України, господарський суд,-

ухвалив:

1. Повідомити сторін, що розгляд справи по суті відбудеться на "01" березня 2021 р. на 15:00 год.

Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Волинської області (м. Луцьк, пр. Волі, 54а).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили 10.02.2021 та оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Вороняк