ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3490/20

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Ясинчук І.Г., ордер № 082876, дата видачі : 01.12.20;

Від відповідача: - Черненко В.О., ордер № 1022164, дата видачі : 05.01.21;

розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Чернігівська кондитерська фабрика "СТРІЛА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитер-груп" про стягнення 64 290,63 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Чернігівська кондитерська фабрика "СТРІЛА" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитер-груп" про стягнення 64 290,63 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.12.2020р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті на "11" січня 2021 р. о 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.01.2021р. було відкладено судове засідання на "02" лютого 2021 р. о 11:30 год.

22.01.2021р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача Приватного акціонерного товариства "Чернігівська кондитерська фабрика "СТРІЛА" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (за вх. ГСОО№1905/21), у якому позивач просить суд здійснити розгляд справи №916/3490/20, за участю повноважного представника Приватного акціонерного товариства "Чернігівська кондитерська фабрика "СТРІЛА" у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проведення якої доручити: Господарського суду Чернігівської області, (14000, м. Чернігів, Проспект Миру, будинок 20).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.01.2021р. заяву Приватного акціонерного товариства "Чернігівська кондитерська фабрика "СТРІЛА" від 22.01.2021р. вх.ГСОО№1905/21 про проведення судового засідання по справі №916/3490/20 в режимі відеоконференції було задоволено та доручено Господарському суд Чернігівської області, (14000, м. Чернігів, Проспект Миру, будинок 20) проведення відеоконференції з метою забезпечення участі представника Приватного акціонерного товариства "Чернігівська кондитерська фабрика "СТРІЛА" у судовому засіданні при розгляді справи №916/34920/20, яке призначене господарським судом Одеської області на "02" лютого 2021 р. о 11:30 год.

01.02.2021р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання за вх.№2816/21 про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

01.02.2021р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від відповідача надійшла заява із запереченнями за вх.№2868/21.

В судовому засіданні 02.02.2021р. судом було оголошено перерву у судовому засіданні до "04" лютого 2021р. о 11:00 год.

04.02.2021р. на електронну адресу Господарського суду Одеської області було направлено клопотання за вх.№3141/21 про долучення доказів, однак вказані докази не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем не було надано відзиву на позовну заяву, а надані були лише письмові заперечення від 01.02.2021р., без зазначених доказів.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання, у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

З урахуванням того, що відповідачем не надано вказаних доказів разом із письмовими запереченнями 01.02.2021р. та не обґрунтовано причини неможливості їх подання, що не залежали від неї, суд не приймає вказані докази до уваги.

У даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України Про доступ до судових рішень).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

В ході розгляду даної справи господарським судом Одеської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Позивач підтримує позов у повному обсязі, обставини викладені у позовні заяві.

Відповідач заперечує проти позову, з підстав викладених у письмових запереченнях на позов.

04.02.2021р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

28.02.2018р. між ПрАТ «ЧКФ «СТРІЛА», як Виробник, і ТОВ «КОНДИТЕР-ГРУП», як Дистриб`ютером, укладено договір ексклюзивної дистриб`юції № Д-6/18, пунктом 1.1. розділу 1 «Предмет договору» якого передбачено, що Виробник передає Дистриб`ютору ексклюзивне право на реалізацію його товару, при цьому Дистриб`ютор не є кінцевим споживачем.

Термін дії договору ексклюзивної дистриб`юції № Д/6/18 від 28.02.2018 відповідно пункту 8.1 розділу 8 «Інші умови» визначено до 31.12.2018 з продовженням на тих же умовах на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не заявить своє письмове волевиявлення щодо припинення її участі в даному договорі, останній вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах.

Згідно умов пунктів 4.2.-4.3. розділу 4 «Порядок розрахунків» даного договору оплата товару може здійснюватись шляхом попередньої оплати чи при фактичному отриманні товару на розрахунковий рахунок Виробника. В такому разі Дистриб`ютор отримує знижку в розмірі 1,55% від вартості отриманого товару.

Уразі здійснення оплати за товар із відстрочкою 21 календарний день, товар відпускається за ціною, що вказана в офіційному Прайс-лист Виробника.

Доставка товару, на підставі умов пункту 3.5 розділу «Терміни та умови поставки» даного договору, у випадках поставки на умовах, передбачених п. 3.1 договору (на умовах СРТ-склад покупця (Правил Інкотермс 2000), здійснюється силами та засобами та за рахунок Виробника в місце, визначене Дистриб`ютором.

Датою передачі товару Дистриб`ютору у власність вважається дата прийому - передачі товару, яка зазначена у відповідній товаро-транспортній накладній. Місце передачі (відвантаження) товару може бути зазначено у супровідних документах на відповідну партію товару.

На виконання умов договору ексклюзивної дистриб`юції № Д-6/18 від 28.02.2018 ПрАТ «ЧКФ «СТРІЛА» здійснено поставку товару ТОВ «КОНДИТЕР-ГРУП» згідно:

- видаткової накладної № 2976 та товаро-транспортної накладної № Р2976 від

03.12.2018 на суму поставки 32350,50 гри., у т.ч. ПДВ 5391,75 грн.;

- видаткової накладної № 2991 та товаро-транспортної накладної № Р2991 від

04.12.2018 на суму поставки 8826 грьг, у т.ч. ПДВ 1471 грн.

- видаткової накладної № 725 та товаро-транспортної накладної № Р725 від

11.03.2019 на суму поставки 11826,84 грн., у т.ч. ПДВ 1971,14 грн.;

- видаткової накладної № 756 та товаро-транспортної накладної № Р756 від

13.03.2019 на суму поставки 15092,46 грн., у т.ч. ПДВ 2515,41 грн.;

Всього ПрАТ «ЧКФ «СТРІЛА» відповідно до зазначених накладних поставлено ТОВ "КОНДИТЕР-ГРУП" товару на загальну суму 68095,80 грн.

В свою чергу ТОВ «КОНДИТЕР-ГРУП» здійснено часткову оплату вартості поставленого товару на загальну суму 29095,93 грн. згідно платіжних доручень:

- № 1322 від 04.06.2019 на суму оплати 10000 грн.;

- № 1528 від 11.09.2019 на суму оплати 3500 грн.;

- № 1575 від 03.10.2020 на суму оплати 5000 грн.;

- № 1635 від 31.10.2019 на суму оплати 5000 грн.;

- №1681 від 21.11.2019 на суму оплати 4595,93 грн.;

- № 1902 від 03.03.2019 на суму оплати 1000 грн.

В супереч умовам договору ексклюзивної дистриб`юції № Д-6/18 від 28.02.2018, ТОВ "КОНДИТЕР-ГРУП" не виконано взятих на себе зобов`язань з повної оплати поставленого товару, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на суму 38 999,87 грн.

В порядку досудового врегулювання спору ПрАТ «ЧКФ «СТРІЛА» направлено ТОВ «КОНДИТЕР-ГРУП» претензію вих. № 60 від 23.07.2020, однак відповідь станом на день подання позову отримано не було.

Відповідно умов пункту 6.2. розділу 6 «Відповідальність сторін» у разі несвоєчасної оплати вартості кожної партії товару, Дистриб`ютор зобов`язаний сплатити Виробнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми заборгованості за кожний день прострочки, за весь час прострочення.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача суму пені у розмірі 19 462,27 грн., суму 3% річних у розмірі 1 776, 28 грн. та суму інфляційних втрат у розмірі 4 052,21грн.

Неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Кондитер-груп"своїх зобов`язань за Договором ексклюзивної дистриб`юції № Д-6/18 від 28.02.2018р. перед Приватним акціонерним товариством "Чернігівська кондитерська фабрика "СТРІЛА" і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами ч.ч.1, 2 ст. 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судом встановлено, що правовідносини сторін склалися на підставі укладеного між Приватним акціонерним товариством "Чернігівська кондитерська фабрика "СТРІЛА" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитер-груп" Договору ексклюзивної дистриб`юції № Д-6/18 від 28.02.2018р.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому, зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Аналогічне положення міститься в ст. 610 ЦК України, яка визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Крім того, статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів до нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

На виконання умов договору ексклюзивної дистриб`юції № Д-6/18 від 28.02.2018 ПрАТ «ЧКФ «СТРІЛА» здійснено поставку товару ТОВ «КОНДИТЕР-ГРУП» згідно:

- видаткової накладної № 2976 та товаро-транспортної накладної № Р2976 від

03.12.2018 на суму поставки 32350,50 гри., у т.ч. ПДВ 5391,75 грн.;

- видаткової накладної № 2991 та товаро-транспортної накладної № Р2991 від

04.12.2018 на суму поставки 8826 грьг, у т.ч. ПДВ 1471 грн.

- видаткової накладної № 725 та товаро-транспортної накладної № Р725 від

11.03.2019 на суму поставки 11826,84 грн., у т.ч. ПДВ 1971,14 грн.;

- видаткової накладної № 756 та товаро-транспортної накладної № Р756 від

13.03.2019 на суму поставки 15092,46 грн., у т.ч. ПДВ 2515,41 грн.;

Всього ПрАТ «ЧКФ «СТРІЛА» відповідно до зазначених накладних поставлено ТОВ "КОНДИТЕР-ГРУП" товару на загальну суму 68095,80 грн.

В свою чергу ТОВ «КОНДИТЕР-ГРУП» здійснено часткову оплату вартості поставленого товару на загальну суму 29095,93 грн. згідно платіжних доручень:

- № 1322 від 04.06.2019 на суму оплати 10000 грн.;

- № 1528 від 11.09.2019 на суму оплати 3500 грн.;

- № 1575 від 03.10.2020 на суму оплати 5000 грн.;

- № 1635 від 31.10.2019 на суму оплати 5000 грн.;

- №1681 від 21.11.2019 на суму оплати 4595,93 грн.;

- № 1902 від 03.03.2019 на суму оплати 1000 грн.

В супереч умовам договору ексклюзивної дистриб`юції № Д-6/18 від 28.02.2018, ТОВ "КОНДИТЕР-ГРУП" не виконано взятих на себе зобов`язань з повної оплати поставленого товару, у зв`язку з чим утворилась заборгованість на суму 38 999,87 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 38 999,87 грн.

Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача суму пені у розмірі 19 462,27 грн., суму 3% річних у розмірі 1 776, 28 грн. та суму інфляційних втрат у розмірі 4 052,21грн.

Відповідно умов пункту 6.2. розділу 6 «Відповідальність сторін» у разі несвоєчасної оплати вартості кожної партії товару, Дистриб`ютор зобов`язаний сплатити Виробнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми заборгованості за кожний день прострочки, за весь час прострочення.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Законом передбачене право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно пункту 3 частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статті 1,3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України обмежують граничний розмір пені подвійною обліковою ставкою НБУ. Отже, розмір пені не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислена на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Також судом встановлено, що через несвоєчасне оновлення системи електронного документообігу, як з боку співробітників ПрАТ «ЧКФ «СТРІЛА» так і ТОВ «КОНДИТЕР-ГРУП», у видаткових накладних №2976 від 03.12.2018, №2991 від 04.12.2018, № 725 від 11.03.2019 та № 756 від 13.03.2019 помилково прописано старий договір поставки № 27 від 26.09.2013, а у платіжних дорученнях ТОВ «КОНДИТЕР- ГРУП» прописано оплату договору № 1/10 від 01.10.2013.

Вказані обставини відповідачем спростовані не були.

Перевіривши розрахунок суми пені, 3% річних та інфляційних втрат наданий позивачем, суд встановив, що такий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, здійснений належним чином, у зв`язку з чим позовні вимоги в даній частині підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до матеріалів справи позивачем, також, заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки ним понесено витрати на правничу допомогу у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, у зв`язку з чим, що Приватне акціонерне товариство "Чернігівська кондитерська фабрика "СТРІЛА" було змушено звернутись до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитер-груп" .

За умовами Договору про надання правничої допомоги №11 від 01.12.2020 року та Додаткової угоди №1 від 01.12.2020р. до Договору про надання правничої допомоги №11 від 01.12.2020 року укладеного між позивачем та Адвокатом Ясинчук Іриною Георгієвною винагорода за надані послуги 7500,00грн.

В якості доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії документів, а саме: Договір про надання правничої допомоги №11 від 01.12.2020 року, Додаткова угода №1 від 01.12.2020р. до Договору про надання правничої допомоги №11 від 01.12.2020 року, Попедній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та платіжне доручення №9014 від 01.12.2020 року на суму 7500,00грн.

Стаття 123 Господарського процесуального кодексу України встановлює види судових витрат, а саме судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 165, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Чернігівська кондитерська фабрика "СТРІЛА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитер-груп" про стягнення 64 290,63 грн. задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитер-груп" (65104, м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 86; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Чернігівська кондитерська фабрика "СТРІЛА" (14005, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Комунальна, 2; ) борг у розмірі 38 999/ тридцять вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять / грн. 87 коп., пеню у розмірі 19 462 /дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят дві/ грн. 27 коп., три відсотки річних у розмірі 1 776 / одна тисяча сімсот сімдесят шість/ грн. 28 коп., інфляційні втрати у розмірі 4 052 /чотири тисячі п`ятдесят дві/ грн. 21 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102/ дві тисячі сто дві / грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 500 /сім тисяч п`ятсот/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Накази видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст складено 09 лютого 2021 р.

Суддя С.Ф. Гут