ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021м. ДніпроСправа № 904/6594/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської облатсі Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Дистриб`юшн" м. Дніпро

до фізичної особи-підприємця Суслова Євгена Валерійовича м. Дніпро

про стягнення суми боргу в розмірі 169208грн.94коп. та пені в розмірі 765грн.25коп.

Без представників сторін.

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Дистриб`юшн" звернулось до Фізичної особи-підприємця Суслова Євгена Валерійовича з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 169208грн.94коп. та пені в розмірі 765грн.25коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати вартості отриманого товару згідно видаткових накладних №11Я/23337059 від 03.10.2020, №11Я/23377447 від 15.10.2020, №11Я/23377450 від 15.10.2020, №11Я/23430476 від 29.10.2020 на підставі договору поставки №ВП-78408 від 27.08.2020.

На підставі пункту 4.3 договору поставки №ВП-78408 від 27.08.2020 за порушення строків розрахунків та товар позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 765грн.25коп. за період з 02.11.2020 по 01.12.2020.

Також позивач навів попередній розрахунок судових витрат: судовий збір в розмірі 2549грн.62коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000грн., витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду в розмірі 5000грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 запропоновано відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з зупиненням фінансування видатків господарського суду була тимчасово припинена відправка поштової кореспонденції, тому засобами поштового зв`язку ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 була направлена на адресу сторін 31.12.2020.

Положеннями частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Поштова кореспонденція з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 у справі №904/6594/20 повернулась на адресу суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання; адресат відсутній за вказаною адресою".

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом..

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є: 49044, м. Дніпро, вул. Колодязна, буд. 2, кв. 1).

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, відповідача відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про розгляд Господарським судом Дніпропетровської області справи №904/6594/20.

Відповідач у визначений строк відзиву на позов не надав.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач, належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи, відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач не скористався своїми процесуальними правами. Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Предметом доказування у справі є наявність чи відсутність порушення Фізичною особою - підприємцем Сусловим Євгенієм Валерійовичем умов договору поставки №ВП-78408 від 27.08.2020, в частині розрахунків за поставлений товар.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа Дистриб`юшн" (далі - постачальник) та Фізичною особою - підприємцем Сусловим Євгенієм Валерійовичем (далі - покупець) укладений договір поставки №ВП-78408 від 27.08.2020 (далі - договір).

За умовами вказаного договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар згідно накладних, а покупець зобов`язується прийняти цей товар, а саме вода та інші продукти харчування, і сплатити його в терміни, обумовлені цим договором (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 1.2 договору ціна, кількість, асортимент товару відображені в накладних на товар, які визнаються сторонами як специфікації, і є невід`ємною частиною договору.

Згідно пункту 2.1 договору ціна на поставлений за цим договором товар є договірною і вказується в накладних на кожну партію. В ціну товару включаються: фактична вартість товару, податок на додану вартість (ПДВ), витрати з підготовки, упаковки, вантажно - розвантажувальних робіт і транспортної доставки товару на територію покупця.

Пунктом 2.2 договору (в редакції додаткової угоди №2 від 27.08.2020) визначено, що покупець сплачує вартість товару протягом 30 календарних днів з моменту поставки.

Положеннями пункту 3.11 договору передбачено, що право власності на товар, що поставляється переходить від постачальника до покупця з моменту фактичної передачі товару. Датою поставки товару вважається дата підписання накладної покупцем.

Відповідно до пункту 4.3 договору у випадку недотримання покупцем термінів оплати згідно пункту 2.2 цього договору, покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожний день прострочення.

Положеннями пункту 7.3 договору визначено, що договір складений українською мовою, в двох примірниках, вступає в силу з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2021, але в будь - якому випадку, до виконання сторонами своїх зобов`язань.

Договір поставки №ВП-78408 від 27.08.2020 підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього.

Положеннями статті 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Докази визнання договору недійсним у судовому порядку в матеріалах справи відсутні.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними №11Я/23337059 від 03.10.2020, №11Я/23377447 від 15.10.2020, №11Я/23377450 від 15.10.2020, №11Я/23430476 від 29.10.2020. Загальна вартість товару, поставленого згідно вказаних накладних, складає 169208грн.94коп.

З огляду на положення пункту 2.2 договору відповідач був зобов`язаний сплатити вартість товару, отриманого за видатковою накладною №11Я/23337059 від 03.10.2020 в строк до 02.11.2020 (включно); за видатковими накладними №11Я/23377447 від 15.10.2020, №11Я/23377450 від 15.10.2020 до 14.11.2020 (включно); за видатковою накладною №11Я/23430476 від 29.10.2020 до 28.11.2020 (включно).

Докази оплати відповідачем вартості товару, отриманого згідно з видатковими накладними №11Я/23337059 від 03.10.2020, №11Я/23377447 від 15.10.2020, №11Я/23377450 від 15.10.2020, №11Я/23430476 від 29.10.2020, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, на теперішній час Фізичною особою-підприємцем Сусловим Є.В. залишається несплаченою заборгованість за договором поставки №ВП-78408 від 27.08.2020 в розмірі 169208грн.94коп.

Строк оплати відповідачем суми боргу у розмірі 169208грн.94коп. є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 169208грн.94коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Позивач на підставі пункту 4.3 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у загальному розмірі 765грн.25коп.

За результатами зробленого судом розрахунку, пеня через несплату суми боргу становила суму в більшому розмірі ніж заявлено позивачем до стягнення.

Разом з тим, суд не наділений правом збільшувати розмір позовних вимог, це виключне право позивача. При цьому, стягнення суми в меншому розмірі є правом позивача. З огляду на викладене, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення пені у загальному розмірі 765грн.25коп.

Додатково суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява надійшла до Господарського суду Дніпропетровської області - 07.12.2020 (штамп канцелярії суду про прийняття позовної заяви). Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до інформації з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 09.02.2021, станом на 07.12.2020, відповідач - фізична особа-підприємець Суслов Євген Валерійович мав статус фізичної особи - підприємця.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції як за суб`єктним критерієм, так і за характером спірних відносин.

За положеннями статті 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Частиною восьмою статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 09.02.2021 припинення підприємницької діяльності Суслова Є.В. здійснено 29.12.2020.

Якщо відповідна зміна статусу особи відбулася після порушення провадження у справі, вона не спричиняє наслідків у виді зміни підвідомчості такої справи і відповідно - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду.

Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини восьмої статті 4 Закону № 755-IV у випадку припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (із внесенням до Реєстру запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за зобов`язаною особою, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Якщо стороною господарського спору є громадянин, який мав статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату прийняття судового рішення втратив цей статус, то зміна статусу, що відбулася після порушення провадження у справі, не зумовлює наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і відповідно - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №916/559/17.

Враховуючи задоволення позовних вимог та відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, на відповідача покладаються витрати зі сплати судового збору в розмірі 2549грн.61коп.

Керуючись нормами статей Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76-80, 91, 129, 237, 238, 240, 241, 242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Дистриб`юшн" до Фізичної особи-підприємця Суслова Євгена Валерійовича про стягнення суми боргу в розмірі 169208грн.94коп. та пені в розмірі 765грн.25коп. - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Суслова Євгена Валерійовича (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Дистриб`юшн" (ідентифікаційний код: 43124278; місцезнаходження: 49021, м. Дніпро, вул. Лісопильна, буд. 10, кім. 27) суму боргу в розмірі 169208грн.94коп., пеню в розмірі 765грн.25коп. та судовий збір в розмірі 2549грн.61коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 15.02.2021.

Суддя Р.Г. Новікова