РІШЕННЯ

м. Київ

12.02.2021Справа № 903/859/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу № 903/859/20

за позовом Приватного підприємства «КОМПАНІЯ ЮКОН» (код 43559643; 45006, Волинська обл., м. Ковель, вул. Володимирська, 135)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІППО» (код 32650231; 01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд.19/3, корп.2, каб.33)

про стягнення заборгованості у розмірі 535 735,34 грн.

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне підприємство «КОМПАНІЯ ЮКОН» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІППО» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 535 735,34 грн., з яких:

519 673,86 грн. - заборгованості;

12 849,36 грн. пені;

3212,34 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 903/859/20; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

28.12.2020р. позивач подав суду Супровідний лист на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі. Згідно якого суду надано оригінали документів, доданих до позовної заяви.

Листом від 11.01.2021 суд, оглянувши оригінали та встановивши їх відповідність копіям документів доданих до позовної заяви, повернув їх позивачу.

Ухвалу суду від 11.12.2020 надіслано на адреси сторін, зазначені у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

Що ж до належного повідомлення відповідача, то слід вказати таке.

До матеріалів справи долучено «Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №492», з якого вбачається що 24.12.2020р. представнику Відповідача вручено поштове відправлення суду із Ухвалою від 11.12.2020 про відкриття провадження у справі № 903/859/20.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

01.07.2020р. між Приватним підприємством «КОМПАНІЯ ЮКОН» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІППО» (Покупець) було укладено ДОГОВІР ПОСТАВКИ №010720-01/1г (далі - Договір)., відповідно до умов якого:

- п.1.1. Постачальник зобов`язується передати товар у власність Покупця у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору.

- п.5.4. оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений в п.5.5. даного договору здійснюється Покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника протягом 31 календарного дня.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками; у встановленому порядку не оспорений, не розірваний та не визнаний недійсним.

Таким чином, договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої і другої статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, за своєю правовою природою укладений сторонами Договір є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивачем на виконання умов Договору поставлено товари за накладними: №к-000007493, №к-000008517, №к-000007494, №к-000007622, №к-000006876, №к-000007496, №к-000007495, №к-000007709, №к-000008399, на загальну суму 539162,64 грн.

На підтвердження поставки Позивачем до матеріалів справи додано відповідні товаро-транспортні накладні.

Відповідачем було здійснено повернення товару поставленого за накладними № к-000007494 від 30.07.2020 на суму 1863,00 грн., № к-000006876 від 24.07.2020 на суму 900,00 грн., № к-000007495 від 30.07.2020 на суму 2198,16 грн., № к-000008399 від 06.08.2020 на суму 14554,62 грн. згідно реєстру, що доданий до матеріалів справи.

Загальна сума повернутого товару Покупцем становить 19488,78 грн.

Таким чином, станом на день подання позову Відповідачем в повному обсязі не сплачено вартість поставлених Позивачем товарів, у зв`язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 519673,86 грн., яку і просить стягнути Позивач.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 519673,86 грн. є обґрунтованою, такою, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а тому підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу, Позивач просить стягнути з Відповідача 12 849,36 грн. пені та 3212,34 грн. 3% річних.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК Україна) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п.п.8.2.1. Договору за порушення термінів розрахунків передбачених п.5.4. даного договору, Покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні, а тому вимоги в частині стягнення 12 849,36 грн. пені та 3212,34 грн. 3% річних підлягають задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

В свою чергу відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства «КОМПАНІЯ ЮКОН» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІППО» про стягнення заборгованості у розмірі 535 735,34 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГІППО» (код 32650231; 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 19/3, корпус 2, каб.33) на користь Приватного підприємства «КОМПАНІЯ ЮКОН» (код 43559643; 45006, Волинська обл., м. Ковель, вул. Володимирська, 135) 519 673,86 (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят три) грн. заборгованості, 12 849,36 (дванадцять тисяч вісімсот сорок дев`ять) грн. пені, 3212,34 (три тисячі двісті дванадцять) грн. 3 % річних та 8036,03 (вісім тисяч тридцять шість) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.02.2021

Суддя І.Д. Курдельчук