ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"15" лютого 2021 р. Справа№ 910/7575/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Альянс» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/7575/20 (суддя Баранов Д.О., повний текст складено - 31.12.2020) за позовом Акціонерного товариства «Банк Альянс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-Латвійське підприємство «Хімімпекс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство «Укргазвидобування» філія Бурове управління «Укрбургаз» про стягнення 609 999,95 грн. та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-Латвійське підприємство «Хімімпекс» до Акціонерного товариства «Банк Альянс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство «Укргазвидобування» філія Бурове управління «Укрбургаз» про визнання банківської гарантії недійсною

ВСТАНОВИВ наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/7575/20 в задоволенні первісного позову Акціонерного товариства «Банк Альянс» до товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-Латвійське підприємство «Хімімпекс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Акціонерне товариство «Укргазвидобування» філія Бурове управління «Укрбургаз» про стягнення коштів (регресної вимоги) в розмірі 609 999,95 грн., відмовлено. Також вказаним рішенням відмовлено в задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-Латвійське підприємство «Хімімпекс» до Акціонерного товариства «Банк Альянс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство «Укргазвидобування» філія Бурове управління «Укрбургаз» про визнання банківської гарантії №17-17/42 від 08.05.2019 недійсною.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство «Банк Альянс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови в задоволенні первісного позову та прийняти нове рішення, яким задовольнити первісний позов, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне Українсько-Латвійське підприємство «Хімімпекс» на користь Акціонерного товариства «Банк Альянс» в порядку регресу заборгованість в розмірі 609 999,95 грн. В решті рішення апелянт просить залишити без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, додані до неї матеріали, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, яка діє на дату звернення з апеляційною скаргою), встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з вимог апеляційної скарги, апелянт не згоден з оскаржуваним рішенням в частині відмови в задоволенні первісного позову про стягнення 609 999,95 грн.

При поданні вказаної позовної заяви, враховуючи ціну позову в сумі 609 999,95 грн., обґрунтованим розміром судового збору було 9 150 грн.

Отже, за оскарження судового рішення в апеляційному порядку має бути сплачено 150 відсотків вказаної суми, тобто 13 725 грн.

В свою чергу, апелянтом додано до скарги платіжне доручення №1 від 20.01.2021 на суму 13 657,50 грн., а отже, судовий збір сплачено у меншому розмірі аніж передбачено законодавством.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України», від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України», зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі «Наталія Михайленко проти України»).

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати скаргу скаржнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що апеляційна скарга, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу підлягає залишенню без руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржником не виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до положень статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаного недоліку.

Крім цього, скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Оскільки, апеляційна скарга залишається без руху на підставі статті 260 Господарського процесуального кодексу України, то відповідно і вищезазначене клопотання судом наразі не розглядається.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Альянс» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/7575/20 залишити без руху.

2. Акціонерному товариству «Банк Альянс» усунути встановлений при поданні апеляційної скарги недолік шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказу доплати судового збору у розмірі 67,50 грн., протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений вище строк, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Ухвала підписана суддями: 15.02.2021 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко