ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2021 р. м. Київ Справа № 911/2863/20

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Ков`ягівське зерно» (63021, Харківська обл. Валківський район, смт Ков`яги, вул. Заводська, буд. 9, код 42890871)

до

товариства з обмеженою відповідальністю «ІнбудУкраїна» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Примакова, буд. 80, код 41145521)

про стягнення 58265,85 гривень

30.09.2020 до Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Ков`ягівське зерно» (далі по тексту ТОВ «Ков`ягівське зерно»/позивач) про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Інбуд Україна» (далі по тексту ТОВ «Інбуд Україна»/відповідач) 58265,85 гривень.

Позовні вимоги, із посиланням на ст. 22 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України, ст.ст. 198, 201 Податкового кодексу України, обґрунтовані тим, що по завершенню виконання робіт за договором підряду від 03.06.2020 № 06-06/19, відповідачем було складено податкові накладні від 06.06.2019 № 3 та від 02.07.2019 № 1, але не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, що позбавило позивача можливості скористатись своїм правом на зменшення податкового зобов`язання у майбутніх періодах.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/2863/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання. Одночасно вказаною ухвалою клопотання позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у відповідача електронну квитанцію з Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України про зупинення реєстрації податкової накладної № 3 від 06.06.2019 (реєстраційний номер електронного документу № ); електронну квитанцію з Автоматизованої системи «Єдине вікно подання електронних документів» ДПС України про зупинення реєстрації податкової накладної № 1 від 02.07.2019 (реєстраційний номер електронного документу № ); рішення контролюючого органу № 1539952/41145521 від 27.04.2020; рішення контролюючого органу № 1539953/41145521 від 27.04.2020; рішення комісії контролюючого органу вищого рівня № 18708/41145521/2 від 12.05.2020; рішення комісії контролюючого органу вищого рівня № 18719/41145521/2 від 12.05.2020.

29.10.2020 на адресу суду надійшло клопотання в порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, в якому позивач просить суд витребувати від Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України необхідні докази для розгляду спору по суті.

Подане клопотання позивач мотивував тим, що докази, які позивач просить витребувати необхідні для встановлення всіх обставин справи, оскільки ухвала суду від 06.10.2020 відповідачем станом на день звернення із клопотанням не виконана, а позивач позбавлений можливості надати відповідні докази, відтак звернувся до суду з даним клопотанням.

Також, 02.11.2020 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 12.11.2020 клопотання позивача про витребування доказів задоволено; витребувано від Головного управління ДПС у Київській області належним чином засвідчені копії: квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної ТОВ «Інбуд Україна» від 02.07.2019 № 1 (реєстраційний номер електронного документу № в Автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронних документів»); квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної ТОВ «Інбуд Україна» від 06.06.2019 № 3 (реєстраційний номер електронного документу № в Автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронних документів»); рішення контролюючого органу від 27.04.2020 № 1539952/41145521; рішення контролюючого органу від 27.04.2020 № 1539953/41145521; витребувано від Державної податкової служби України належним чином засвідчені копії: рішення комісії контролюючого органу центрального рівня від 12.05.2020 № 18708/41145521/2; рішення комісії контролюючого органу вищого рівня від 12.05.2020 № 18719/41145521/2; на отримання доказів з подальшим представленням їх до суду суд уповноважив представника ТОВ «Ков`ягівське зерно»; у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

09.12.2020 на адресу суду від Головного управління ДПС у Київській області надійшли витребувані ухвалою суду від 12.11.2020 докази.

18.12.2020 позивачем до суду подано витребувані ухвалою суду від 12.11.2020 від Державної податкової служби України докази, на отримання яких суд уповноважив позивача.

Також, 18.12.2020 позивач, із врахуванням наданих суду витребуваних доказів, подав письмові пояснення, що стосуються предмета спору.

Поштове відправлення, яким суд надсилав за адресою місцезнаходження відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань ухвалу про відкриття провадження від 06.10.2020 у справі № 911/2863/20, повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду з відміткою про його невручення.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

Пунктом 10) частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

За змістом правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17 та підлягають застосуванню з огляду на ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, сам лише факт неотримання кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

Проте, відповідач процесуальним правом на подання відзиву не скористався.

Враховуючи те, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а наявних у матеріалах справи доказів достатньо для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.06.2019 ТОВ «Ков`ягівське зерно» (замовник) та ТОВ «Інбуд Україна» (підрядник) укладено договір підряду № 03-06/19, із подальшими змінами внесеними додатковим договором від 28.06.2019 № 1, (далі договір), згідно умов п. 1.1. якого, підрядник зобов`язується за завданням замовника власними та залученими силами і засобами, на свій ризик виконати роботи з реконструкції заїзду та з`їзду автомобілерозвантажувача (надалі роботи) на території замовника за адресою Харківська обл., Валківський р-н, смт Ков`яги, вул. Заводська, 9 (надалі об`єкт), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином виконані роботи.

Вартість робіт за цим договором зазначена в зведеному кошторисному розрахунку (додаток № 2) та складає 349595,10 гривень, в тому числі ПДВ (пункт 2.1. в редакції додаткового договору від 28.06.2019 № 1).

Відповідно до пункту 3.2. датою завершення виконання робіт або окремих їх етапів робіт згідно додатку № 1, вважається дата їх прийняття замовником за актом приймання-передачі.

Пунктом 10.1. договору визначено, що розрахунки за договором здійснюються в наступному порядку: аванс 50% від вартості матеріалів, необхідних для виконання робіт за кожним з етапів робіт (пп. 10.1.1.); 30% від вартості робіт за кожним з етапів робіт згідно з додатком № 1 до договору, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання актів приймання виконаних робіт за такими етапами (пп. 10.1.2.); 20% від вартості робіт за договором протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання загального акту приймання виконаних робіт за договором (пп. 10.1.3.).

Додатком № 1 до додаткового договору є перелік та обсяги робіт (технічне завдання), а додатком № 2 зведений кошторисний розрахунок.

Згідно платіжного доручення від 06.06.2019 № 44 ТОВ «Ков`ягівське зерно» перерахувало на користь ТОВ «Інбуд Україна» 247682,00 гривень, із призначенням платежу «за роботи по ремонту площадки по рах. № 22 від 03.06.2019, у т.ч. ПДВ 20% 41280,33 грн», а згідно платіжного доручення від 02.07.2019 № 91 перераховано на користь останнього 101913,10 гривень, із призначенням платежу «за ремонт заїзду та з`їзду ГУАР по рах. № 33 від 27.06.2019, у т.ч. ПДВ 20% 16985,52 грн».

Відповідачем були складені податкові накладні від 06.06.2019 № 3 на суму 247682,00 гривень, з яких податок на додану вартість в розмірі 41280,33 гривень, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № та від 02.07.2019 № 1 на суму 101913,10 гривень, з яких з яких податок на додану вартість в розмірі 16985,52 гривень, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № .

15.07.2019 замовником та підрядником підписано Акт надання послуг № 24, в якому сторони зафіксували, що на підставі договору підряду від 03.06.2019 № 03-06/19 виконавцем виконані роботи згідно переліку наведеному в акті на суму 349595,10 гривень, в тому числі ПДВ 58265,85 гривень.

Позивач звертаючись до суду із розглядуваним позовом вказував на те, що складені відповідачем податкові накладні у строки передбачені Податковим кодексом України не були зареєстровані останнім у Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, позивач зазначив, що реєстрацію податкових накладних від 06.06.2019 № 3 та від 02.07.2019 № 1 було зупинено, що підтверджується квитанціями про зупинення реєстрації податкової накладної, згідно яких реєстрація податкових накладних зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 «Критерії ризикованості платника податків» та ТОВ «Інбуд Україна» було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач зазначає, що відсутність факту реєстрації відповідачем податкових накладних від 06.06.2019 № 3 та від 02.07.2019 № 1 Єдиному реєстрі податкових накладних, позбавляє позивача права на включення податку на додану вартість в сумі 58265,85 гривень до податкового кредиту.

А тому, на переконання позивача, через неправомірні дії відповідача, що проявилися у порушенні останнім вимог Податкового кодексу України щодо невиконання обов`язку реєстрації податкових накладних, позивачем понесено збитки у розмірі 58265,85 гривень, які, як вказує позивач, із посиланням на норми, зокрема, ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов наступних висновків.,

Згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7. статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Отже у відповідності п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, звернення покупця послуг зі скаргою на продавця, який не виконав передбаченого наведеною нормою обов`язку, відповідно до положень п. 201.10 ст. 201 ПК України не надає покупцю права на включення суми податку з цих операцій до складу податкового кредиту, а можливість подання скарги на цього продавця є лише підставою для проведення документальної позапланової перевірки його контролюючим органом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.08.2018 у справі № 917/877/17.

Згідно ст. 201.16. Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 6, 7, 12, 13, 15 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) (надалі Порядок) у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Враховуючи викладене, відповідач повинен був протягом 365 днів надати до контролюючого органу відповідні письмові пояснення та/або копії документів.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;

За змістом підпункту "а" пункту 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Згідно п. 201.10. ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Як підтверджується матеріалами справи після отримання від позивача оплати за договором відповідачем було складено податкові накладні від 06.06.2019 № 3 та від 02.07.2019 № 1, яка зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних за № на суму 247682,00 гривень та за № на суму 101913,10 гривень відповідно.

Згідно квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.06.2019 та від 31.07.2019 реєстрація податкових накладних від 06.06.2019 № 3 та від 02.07.2019 № 1 зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. У вказаних квитанціях зазначено, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано ТОВ «Інбуд Україна» надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до рішень контролюючого органу від 27.04.2020 №№ 1539952/41145521, 1539953/41145521 відповідачу, у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі та розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків, відмовлено у реєстрації податкових накладних від 06.06.2019 № 3 та від 02.07.2019 № 1.

Рішеннями комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.05.2020 №№ 18708/41145521/2, 18719/41145521/2 за результатами розгляду скарг від 07.05.2020 за реєстраційними номерами , на рішення від 27.04.2020 №№ 1539952/41145521, 1539953/41145521, останні залишено без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Докази усунення відповідачем вказаних недоліків податкової накладної матеріали справи не містять та доказів оскарження рішень від 12.05.2020 №№ 18708/41145521/2, 18719/41145521/2 в судовому порядку у матеріалах справи відсутні та в перебігу розгляду справи відповідачем не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 224 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Враховуючи викладене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України своєчасно та належним чином не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 58265,85 гривень, а відтак, позивачем належними та допустимими доказами доведено розмір збитків.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини та наведені норми законодавства, вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення суми ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками останнього.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

А саме суд приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ІнбудУкраїна» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ков`ягівське зерно» 58265,85 гривень збитків.

Витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень, суд у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України відносить на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 73-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ков`ягівське зерно» задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ІнбудУкраїна» (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Примакова, буд. 80, код 41145521) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ков`ягівське зерно» (63021, Харківська обл. Валківський район, смт Ков`яги, вул. Заводська,буд. 9, код 42890871) 58265,85 гривень збитків та 2102,00 гривень судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення у відповідності до ст.ст.256,257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 11.02.2021.

Суддя Р.М. Колесник