Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1122/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

секретар судового засідання: Сенькіна Л.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Онопрієнко О.П. - адвокат, ордер серії АІ № 1079246 від 11.01.2021,

від відповідача: не прибув.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент"

про стягнення 1 560 411, 22 грн. (згідно заяви за вх. № 02-44/1847/20 від 17.11.2020)

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 2017709,60 грн. основного боргу, 16851,38 грн. пені, 11714,19 грн. інфляційних, 14136,05 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що відповідач не виконав в повному обсязі зобов`язання щодо оплати наданих послуг згідно договору №16/17 від 01.02.2017.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.11.2020 судом прийнято до розгляду заяву позивача за вх. № 02-44/1847/20 від 17.11.2020 про зменшення позовних вимог. Згідно даної заяви позивач просить стягнути з відповідача 1 517 709, 60 грн. - основного боргу, 16851,38 грн. - пені, 11714,19 грн. - інфляційних, 14136,05 грн. 3% річних. Отже подальший розгляд справи здійснюється в межах ціни позову визначеної даною заявою в сумі 1 560 411, 22 грн.

27.01.2020 до суду позивачем подано заяву про відмову від частини позовних вимог, відповідно до якої позивач доводить до відома суду, що в період з 17.11.2020 по 24.12.2020 відповідачем за договором №16/17 від 01.02.2017 перераховано 300 000,00 грн. Саме в цій частині позивач відмовляється від позовних вимог та просить закрити провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві. Додатково зазначив, що сума основного боргу зменшилася на 300 000,00 грн., тому просив в цій частині вимог прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судові засідання не направляв, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія реєстру рекомендованих відправлень за 04.01.2021.

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" (позивач/підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" (відповідач/замовник) було укладено Договір № 16/17 про надання послуг (далі- Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору предметом даного Договору є надання підрядником послуг по виконанню будівельно-монтажних робіт (далі - послуги) на будівельному об`єкті за адресою: "Житловий будинок на перетині вулиць Старонаводницької та Кутузова у Печерському районі м. Києва" (далі - об`єкт).

За умовами п 1.2. Договору підрядник надає послуги на будівельному об`єкті баштовим(и) краном(ами), модифікації Jaso-110N (далі - кран), а замовник організовує надання послуг краном на об`єкті та проводить оплату наданих підрядником послуг.

В пункті 5.3 Договору сторони погодили, що замовник щомісячно в термін до 10 числа, проводить оплату наданих підрядником послуг за попередній місяць. Оплата наданих послуг проводиться на підставі довідок або актів. При несплаті послуг до 10 числа підрядник має право в односторонньому порядку, зупинити роботу кранів до повного розрахунку за надані послуги.

За умовами п. 6.4. Договору у разі порушення замовником строків оплати за Договором більше ніж на 30 календарних днів, підрядник має право стягнути з замовника штрафні санкції у розмірі 0,1% від суми невиконаних грошових зобов`язань за кожен день прострочки до повного виконання замовником зобов`язань за Договором.

Стягнення пені, неустойки, подвійної ставки НБУ та інших штрафних санкцій здійснюється виключно в судовому порядку, при умові, що на дату звернення до суду (дата реєстрації позовної заяви в суді), винна сторона не виконала в повному обсязі своїх зобов`язань за Договором (п.6.5. Договору).

Згідно з п.7.1 Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін.

Строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1. Договору і діє до 31.05.2017, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань за даним Договором.

На виконання умов договору в період з 01.02.2017 по 31.08.2020 позивачем надано відповідачу послуг на загальну суму 7 349 604,00 грн.

Відповідачем в свою чергу надані послуги прийнято, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться підписані сторонами договору акти приймання виконаних будівельних робіт.

Проте, відповідач свої зобов`язання по оплаті наданих послуг не виконав.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день пред`явленя позову становила 2017709,60 грн.

В ході розгляду справи, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 17.11.2020 судом прийнято до розгляду заяву позивача за вх. № 02-44/1847/20 від 17.11.2020 про зменшення позовних вимог. Згідно даної заяви позивач просить стягнути з відповідача 1 517 709, 60 грн. - основного боргу, 16851,38 грн. - пені, 11714,19 грн. - інфляційних, 14136,05 грн. 3% річних. Отже подальший розгляд справи здійснювався в межах ціни позову визначеної даною заявою в сумі 1 560 411,22 грн.

Також відповідачем під час розгляду справи, в період з 17.11.2020 по 24.12.2020 відповідачем за договором №16/17 від 01.02.2017 сплачено 300 000,00 грн.

Тобто станом на день розгляду справи, сума основного боргу становить 1217709,60 грн.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення учасників процесу, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із вимогами ст. ст. 525, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення основного боргу в сумі 1217709,60 грн. основного боргу.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 16851,38 грн. - пені, 11714,19 грн. - інфляційних, 14136,05 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 230 ГК України штраф та пеня є одними з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Проаналізувавши зазначені норми ЦК України та зміст п.п. 6.4. Договору, суд дійшов висновків, що штрафні санкції в розмірі 0,1% від суми невиконаних зобов`язань за кожен день прострочки за своєю правовою природою є пенею.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунки пені, обчислені позивачем (а.с. 4), суд вважає останні вірними, а вимоги в цій частині обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунків 3% річних та інфляційних, наведених в тексті позовної заяви (а.с. 4-5), та перевірених судом, розмір 3% річних та інфляційних обраховано вірно, та останні відповідно складають 14136,05 грн. та 11687,99 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 1217709,60 грн. основного боргу, 16851,38 грн. - пені, 11714,19 грн. - інфляційні, 14136,05 грн. - 3% річних обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В частині стягнення 300 000,00 грн. основного боргу суд приймає відмову від позову та закриває провадження у справі в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі позовних вимог, заявлених згідно заяви (про зменшення розміру позовних вимог) за вх. № 02-44/1847/20 від 17.11.2020.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається з а к л о п о т а н н я м особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

За вказаних обставин сплачена при поданні позову сума судового збору може бути повернута позивачу ухвалою суду в разі звернення його до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівельна компанія "Фундамент" (11641, Житомирська область, Малинський район, с. Пиріжки, вул. Соборна, 57 кім. 18, ід. код 40048603)

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УБМ-Груп" (04209, м.Київ, вул. Лебединська, 2 літ. А, ід. код 39907,60 грн. основного боргу, 16851,38 грн. - пені, 11714,19 грн. - інфляційні, 14136,05 грн. - 3% річних, а також 23901,52 грн.

3. Прийняти відмову від позову в частині стягнення 300 000,00 грн. основного боргу та закрити провадження у справі в цій частині згідно п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 09.02.21

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2, 3 - сторонам (рек.)