УХВАЛА

16 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 910/2420/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Антимонопольного комітету України

(далі - АМК)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020

за позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпрогаз"

до АМК

про визнання недійсним та скасування рішення в частині,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут";

акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз";

акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Криворіжгаз"

ВСТАНОВИВ:

20.01.2021 (згідно з поштовими відмітками на конверті) АМК звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 у справі №910/2420/20 про зупинення провадження у справі та направити останню до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Також скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження та здійснити розгляд касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Дослідивши матеріали касаційної скарги АМК, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

У поданій касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №161/11800/19.

В обґрунтування касаційної скарги АМК вказує, що Північний апеляційний господарський суд порушив норми процесуального права, а саме приписи пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України, оскільки справа № 161/11800/19, рішення у якій переглядається Великою Палатою Верховного Суду, не є подібною з даною справою, з огляду на суттєву відмінність у фактичних обставинах справи, різний зміст правовідносин, об`єкт (предмет) спору та підстави подання позову, що виключає можливість віднесення до неї висновків Верховного Суду, викладених у подібних правовідносинах. Зазначає, що таке зупинення має наслідком збільшення розумного строку розгляду справи, а безпідставне зупинення судом розгляду справи порушує приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також скаржник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що спір між учасниками даної справи виник з приводу застосування чинного законодавства з питання приведення природного газу до стандартних умов та відповідно, правомірність дій Операторів ГРМ з приведення обсягів природного газу до стандартних умов, а у справі № 161/11800/19 на розгляді Великої Палати Верховного Суду визнано, що існує необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у спорах щодо приведення об`єму природного газу до стандартних умов за даними побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень, а тому справа містить і виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, відтак рішення у справі №161/11800/ 19 є ухваленим у подібних правовідносинах та перебуває на розгляді Великої Палати Верховного Суду.

За таких обставин апеляційний господарський суд, з метою дотримання принципу єдності судової практики дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі №910/2420/20 до перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі №161/11800/19 Великою Палатою Верховного Суду, у зв`язку з чим задовольнив клопотання про зупинення провадження у даній справі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, апеляційний господарський суд керувався пунктом 7 частини першої статті 228 ГПК України, за приписами якого суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики (пункт 4).

Єдність судової практики є фундаментальною засадою здійснення судочинства і визначається тим, що має гарантувати стабільність правопорядку, об`єктивність і прогнозованість правосуддя. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства, навпаки, призводить до невизначеності закону, його суперечливого та довільного застосування. Також єдність судової практики є складовою вимогою принципу правової визначеності.

Наявність глибоких і довгострокових розходжень у судовій практиці, неспроможність правової системи держави подолати їх призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Саме на державу покладається обов`язок створити у своїй правовій системі ефективні механізми, що нададуть можливість подолати можливі розбіжності в судовій практиці (рішення Європейського суду з прав людини від 29 березня 2011 року у справі "Брезовець проти Хорватії" (Brezovec v. Croatia), заява № 13488/07).

Отже, враховуючи те, що правовідносини у справах №161/11800/19 та №910/2420/20 є подібними, у зв`язку з чим наявні підстави для зупинення провадження у справі №910/2420/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі №161/11800/19, Верховний Суд дійшов висновку про дотримання судом апеляційної інстанції норми пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України.

Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №910/2417/20 та в ухвалах Верховного Суду від 05.02.2021 у справах №№910/2547/20, 910/2318/20, від 08.02.2021 у справі №910/2330/20.

Аргументи, викладені в касаційній скарзі, так само не викликають розумних сумнівів у правильності застосування норм права господарським судом попередньої інстанції.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги АМК на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 та відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки у даній справі правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

З огляду на відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АМК клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та здійснення розгляду касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи не розглядається.

Керуючись статтею 234, частиною другою статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Антимонопольного комітету України на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2020 зі справи №910/2420/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов