ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1508/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Тарасенко Ю.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Данилюк А.Б. адвокат;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія» «Нафтогаз України» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Калоре» про стягнення 315819,37грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Калоре» про стягнення 271443,35грн.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Калоре» умов укладеного між сторонами договору на постачання природного газу №8119/1718-ТЕ-23 від 07.11.2017р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.06.2020р. відкрито провадження у справі №916/1508/20, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.06.2020р. о 11:40.

22.06.2020р. за вх.суду№15991/20 позивач звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи.

В підготовче засідання від 25.06.2020р. представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.06.2020р. відкладено підготовче засідання на 21.07.2020р. о 12:20 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

20.07.2020р. за вх.суду№18994/20 позивач звернувся до суду з клопотанням про призначення справи до розгляду по суті.

20.07.2020р. за вх.суду№19135/20 позивач звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи.

В підготовче засідання від 21.07.2020р. представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.07.2020р. відкладено підготовче засідання на 11.08.2020р. о 12:50 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

23.07.2020р. за вх.суду№19583/20 позивач звернувся до суду з клопотанням про долучення банківської виписки.

10.08.2020р. за вх.суду№23139/20 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву.

У зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 11.08.2020р., підготовче засідання 11.08.2020р. о 12:50 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 17.08.2020р. призначено підготовче засідання на 15.09.2020р. о 11:20 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

25.08.2020р. за вх.суду№22276/20 позивач надав до суду відповідь на відзив.

14.09.2020р. за вх.суду№24383/20 позивач звернувся до суду з клопотанням про призначення справи до розгляду по суті.

У зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 02.09.2020р., підготовче засідання 15.09.2020р. о 11:20 не відбулося.

Враховуючи повернення судді Степанової Л.В. з лікарняного, ухвалою суду від 21.09.2020р. призначено підготовче засідання на 20.10.2020р. о 12:30 та повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

19.10.2020р. за вх.суду№27822/20 позивач звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи.

В підготовчому засіданні від 20.10.2020р. було оголошено про відкладення підготовчого засідання на 03.11.2020р. о 12:55, про що зазначено у протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.10.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

21.10.2020р. за вх.суду№28096/20 позивач звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути з відповідача 240000,01грн. основного боргу, 76855,29грн. пені, 28406,57грн. 3% річних, 47412,80грн. інфляційних втрат.

28.10.2020р. за вх.суду№28808/20 Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося до суду з заявою в якій просить надати можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу EasyCon.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.10.2020р. клопотання Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу EasyCon задоволено.

В підготовчому засіданні від 03.11.2020р. було оголошено перерву на 19.11.2020р. о 12:00 тпро що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.11.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні від 19.11.2020р. було оголошено перерву на 01.12.2020р. о 10:20 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.11.2020р. повідомлено учасників справи про дату та час підготовчого засідання.

Однак, у зв`язку із перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 26.11.2020р., підготовче засідання 01.12.2020р. о 10:20 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.12.2020р. призначено підготовче засідання на 22.12.2020р. о 10:40 та повідомлено учасників про дату та час підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні від 22.12.2020р. судом було оголошено, що заява позивача про збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені у сумі 76855,29грн. судом не розглядається про що зазначено в протоколі судового засідання.

Враховуючи викладене, судом розглядаються вимоги про стягнення з відповідача 240000,01грн. основного боргу, 28406,57грн. 3% річних та 47412,80грн. інфляційних витрат.

В підготовчому засіданні від 22.12.2020р. було оголошено про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.01.2021р. о 12:00 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В підготовчому засіданні від 14.01.2021р. було оголошено перерву на 09.02.2021р. о 10:40, про що зазначено в протоколі судового засідання.

В судовому засіданні від 09.02.2021р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/1508/20.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив:

07.11.2017р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» правонаступником якого є Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (позивач, Постачальник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «К.М.2 Г.» (Споживач) було укладено договір №8119/1718-ТЕ-23 постачання природного газу (далі договір №8119/1718-ТЕ-23) на виконання якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві у 2017 - 2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах договору (п.1.1. договору).

Ціна за 1000куб.м. газу за цим договором станом на дату укладання договору становить 5930,40грн. разом з ПДВ (20%) (п.5.2. договору).

Згідно п.5.4. договору загальна сума вартості природного газу за договором складається із сум вартості місячних поставок природного газу.

Відповідно до п.6.1. договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 8.2. договору сторони передбачили, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно п.6.1, він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.10.3. договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить 5 років.

Згідно розділу 12 договору договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017р. по 31.03.2018р. (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Як вказує позивач, на виконання умов договору, він передав у власність ОСББ «К.М.2 Г.» природний газ на загальну суму 2100185,93грн., що підтверджується актами приймання передачі природного газу.

19.11.2018р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Кредитор), Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «К.М.2Г.» (первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Калоре» (відповідач) було укладено договір №7501/18-23/ТЕ про переведення боргу (далі договір №7501/18-23/ТЕ).

У відповідності до п. 1.1. договору №7501/18-23/ТЕ за згодою Кредитора Первісний боржник переводить на Нового боржника свій борг, який виник у Первісного боржника перед Кредитором за договором постачання природного газу №8119/1718-ТЕ-23.

Сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на Нового боржника, станом на момент укладення договору дорівнює 390 000,01 грн. (п. 2.1. договору № 7501/18-23/ТЕ).

Відповідно до п. 3.1. договору № 7501/18-23/ТЕ до Нового боржника переходять обов`язки Первісного боржника щодо сплати суми боргу, що встановлена у п. 2.1. статті 2, а також штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням Первісним боржником своїх зобов`язань за договором постачання природного газу № 8119/1718-ТЕ-23 від 07.11.2017р.

Як вказує позивач, Новим боржником за договором №8119/1718-ТЕ-23 від 07.11.2017р. у відповідності до умов договору про переведення боргу №7501/18-23/ТЕ від 19.11.2018р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Калоре», а саме відповідач. Договір №7501/18-23/ТЕ набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Позивач зазначає, що оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 6.1 договору №8119/1718-ТЕ-23. Сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за договором №8119/1718-ТЕ-23 складає 240000,01грн.

Позивач, посилаючись на ст. 625 Цивільного кодексу України, вказує, що оскільки відповідачем не виконані умови договору щодо своєчасної оплати отриманого природного газу, він зобов`язаний сплатити на користь позивача 3% річних у сумі 12844,11грн. та інфляційні витрати у сумі 18599,23грн.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 240000,01грн. основного боргу, 12844,11грн. 3% річних та 18599,23грн. інфляційних витрат.

Відповідач проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що укладаючи 19.11.2018р. трьохсторонню угоду №7501/18-23/ТЕ про переведення боргу за договором №8119/1718-ТЕ-23 постачання природного газу від 07.11.2017р. та в подальшому укладаючи з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» договір №711901/18-ТЕ-23 від 22.11.2018р. відповідач на виконання п. 11 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018р. №867 зобов`язано було виконати одну із умов вказаного пункту постанови задля отримання в подальшому природного газу за договором. З цією метою відповідачем подано до НАК «Нафтогаз України» погоджений НАК «Нафтогаз України» та виконавчим органом Чорноморської міської ради Одеської області графік погашення заборгованості (рівними частинами до 01.01.2021р. щодо всіх договорів з НАК «Нафтогаз України»), складений на підставі довідки щодо заборгованості, виданої НАК «Нафтогаз України», та приступив до виконання такого графіку.

Як вказує відповідач в процесі погашення заборгованості, прийнятої на себе згідно трьохсторонньої угоди №7501/18-23/ТЕ про переведення боргу відповідач зіткнувся з фінансовими труднощами, що вплинули на строки погашення заборгованості. Незважаючи на це, відповідач вважав наданий ним графік погашення заборгованості, погоджений і прийнятий НАК «Нафтогаз України» та погоджений виконавчим органом Чорноморської міської ради Одеської області, способом (засобом) внесення змін до основного договору щодо строків здійснення помісячних платежів та величини таких платежів.

Відповідач зазначає, що 20.11.2018р. відповідачем на електрону адресу представника позивача направлено лист №44-18 від 20.11.2018р. про надання довідки щодо заборгованості. Того ж дня на електрону адресу відповідача надіслано зразок Графіку погашення заборгованості за спожитий природній газ. 20.11.2018р. на адресу Голови Чорноморської міської ради направлено лист №201/18 від 20.11.2018р. з проханням погодження вищезазначеного графіку. Вказаний графік того ж дня було погодження та направлено на адресу позивача з метою укладення договору постачання природного газу.

Як вказує відповідач, 22.11.2018р. позивач надіслав на адресу відповідача листа "Про надання довідки щодо заборгованості", в якому зазначає про звернення останнього щодо виконання п.11 Положення і звернув увагу на те, що наявність графіка не змінює порядок розрахунків між постачальником та виробником теплової енергії. 19.10.2018р. Кабінет Міністрів України від 19.10.2018 прийняв постанову №867, якою затвердив Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу. Метою цього Положення є забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу.

Відповідач переконаний, що позов позивача про стягнення спірної заборгованості суперечить тому способу забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, який був застосований Урядом відповідно до Закону України "Про ринок природного газу".

Відповідач вважає, що дотримання виробником теплової енергії вищевказаного Положення про умови отримання природного газу надають йому законне право сподіватися на те, що заходи примусового стягнення заборгованості поза графіком погашення заборгованості до нього не будуть застосовані. Посилання позивача на те, що пунктом 11 Положення передбачено, що наявність графіка не змінює порядок розрахунків між постачальником та виробником теплової енергії, є необґрунтованими з огляду на те, що зміст Закону України "Про ринок природного газу" та вищевказаного Положення в цілому свідчить про те, що в даному випадку йдеться про розрахунки за поточними зобов`язаннями, а не за розстроченими зобов`язаннями отримувачів газу за графіком погашення заборгованості згідно з цим Положенням .

Відповідач не заперечує, що позивач має право отримати від відповідача компенсацію у зв`язку із наявністю заборгованості за отриманий газ, яка передбачена статтею 625 ЦК України, а також встановлена відповідальність у вигляді пені за договором. Враховуючи те, що положення чинного законодавства, які регулюють ринок природного газу, не звільняють боржників від відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Тим неменше, розрахунки заборгованості повинні буди виконані з урахування заборгованості відповідача за кожним помісячним платежем.

Відповідач вважає, що відповідно до п. 10.1. договору №8119/1718- ТЕ-23 у разі виникнення спорів (розбіжностей) сторони зобов`язуються розв`язувати їх шляхом проведення переговорів та консультацій. Будь-яка із сторін має право ініціювати їх проведення. В світлі сказаного, відповідач реалізував своє право щодо ініціювання врегулювання спору у досудовому порядку та направив на адресу позивача лист №1-С/20 від 30.07.2020р. щодо досудового врегулювання спору, в якому за вищевикладених обставин з метою врегулювання спору та пролонгації добропартнерства на взаємовигідних умовах запропонував закінчити судовий спір по справі № 916/1508/20 підписанням мирової угоди та її затвердження Господарським судом Одеської області при наступних обов`язкових умовах:

1. АТ «НАК «Нафтогаз України» звертається до Господарського суду Одеської області з заявою про зменшення розміру позовних вимог, якою залишає перед судом вимогу про стягнення з ТОВ «Калоре» основної суми заборгованості у розмірі 240000,01грн.

2. У день підписання мирової угоди Товариство з обмеженою відповідальністю «Калоре» здійснює часткове погашення заборгованості у розмірі 140000,01грн.

Залишок заборгованості у розмірі 100000,00грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Калоре» сплачує в наступному порядку: « Перший платіж у розмірі 15000,00грн. повинен бути сплачений не пізніше 01 вересня 2020 року. Другий платіж у розмірі 15000,00грн. повинен бути сплачений не пізніше 01 жовтня 2020 року. Третій платіж у розмірі 15000,00грн. повинен бути сплачений не пізніше 01 листопада 2020 року. Четвертий платіж у розмірі 15000,00грн. повинен бути сплачений не пізніше 01 грудня 2020 року. П`ятий платіж у розмірі 15000,00грн. повинен бути сплачений не пізніше 01 січня 2020 року. Шостий платіж у розмірі 15000,00грн. повинен бути сплачений не пізніше 01 лютого 2021 року. Сьомий платіж у розмірі 10000,00грн. повинен бути сплачений не пізніше 01 березня 2021 року. Сплачений позивачем судовий збір стягується з відповідача.

Тим неменше, як стверджує відповідач, станом на день подання відзиву будь-яких відомостей щодо прийнятого рішення зі сторони позивача не надходило.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 271443,35грн. основного боргу, а позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 12844,11грн. та інфляційних втрат у сумі 18599,23грн. задовольнити частково.

У своїй відповіді на відзив відповідача позивач вказує, що у відзиві на позов відповідач вказує, що 20.11.2018р. було узгоджено графік погашення заборгованості за спожитий природний газ (реструктуризації у вигляді розстрочення платежів зі сплати боргу до грудня 2020р.)», що є на думку відповідача підставою для відмови у задоволенні позову щодо стягнення основної суми заборгованості у розмірі 271443,35грн. та часткового задоволення позову щодо стягнення 3% річних та інфляційних, однак дані твердження відповідача спростовуються наступним.

Позивач та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К.М.2Г.», керуючись Положенням про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2017р. №187 (яка була чинною на той час), уклали договір постачання природного газу №8119/1718-ТЕ-23 на опалювальний період 2017-2018 рр. Відповідно до договору № 7501/18-23/ТЕ про переведення боргу, до відповідача переходять обов`язки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К.М.2Г.» щодо сплати суми боргу, що встановлена у п. 2.1; статті 2, а також штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «К.М.2Г.» своїх зобов`язань за договором постачання природного газу №8119/1718-ТЕ-23 від 07.11.2017р. Отже, Новим боржником за договором №8119/1718-ТЕ-23 у відповідності до умов договору про переведення боргу №7501/18-23/ТЕ є Товариство з обмеженою відповідальністю «Калоре»

Позивач вказує, що відповідач посилається на той факт, що головою Чорноморської міської ради Хмельнюк В.Я. погоджено графік погашення заборгованості ТОВ «Калоре» за договорами з НАК «Нафтогаз України». Проте наявність графіку погашення заборгованості не змінює порядку і строків проведення розрахунків за договором. Графік погашення заборгованості, складається на підставі довідки, наданої НАК «Нафтогаз України» та приймається Компанією для врахування та контролю за його виконанням в рамках Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою КМУ від 22.03.2017р. №187 (яка була чинною на час укладення договору №8119/1718-ТЕ-23). Разом із цим, абз.9 п.12 постанови КМУ №187 від 22.03.2017р. «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (яка була чинною на час укладення Договору №8119/1718-ТЕ-23) та абз. 8 п.11 Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018р. №867 (яка є чинною) наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).

Позивач просить звернути увагу суду на той факт, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що ним здійснено розрахунок за отриманий природний газ у належні строки, відтак, не спростовано заявлених позовних вимог. Позиція відповідача щодо часткового задоволення позову в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат взагалі необґрунтована.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що 07.11.2017р. між позивачем та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «К.М.2 Г.» було укладено договір №8119/1718-ТЕ-23 постачання природного газу на виконання якого позивач зобов`язався поставити Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «К.М.2 Г.» у 2017 - 2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язується оплатити його на умовах договору.

Як встановлено судом, на виконання умов договору, позивач передав у власність ОСББ «К.М.2 Г.» природний газ на загальну суму 2100185,93грн., що підтверджується актами приймання передачі природного газу.

19.11.2018р. між позивачем, Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «К.М.2Г.» та відповідачем було укладено договір №7501/18-23/ТЕ про переведення боргу відповідно до умов якого за згодою позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К.М.2Г.» переводить на свій борг, який виник у Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «К.М.2Г.» перед позивачем за договором постачання природного газу №8119/1718-ТЕ-23.

Сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на відповідача, станом на момент укладення договору дорівнює 390 000,01грн.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача становить 240000,00грн.

Посилання відповідача на погоджений графік погашення заборгованості ТОВ «Калоре» за договорами з НАК «Нафтогаз України» судом до уваги не приймається, оскільки як вірно зазначено позивачем з посиланням на постанову Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 26.02.2020р. по справі №905/755/19, наявність графіку погашення заборгованості не змінює порядку і строків проведення розрахунків за договором. Графік погашення заборгованості, складається на підставі довідки, наданої НАК «Нафтогаз України» та приймається Компанією для врахування та контролю за його виконанням в рамках Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою КМУ від 22.03.2017р. №187 (яка була чинною на час укладення договору №8119/1718-ТЕ-23). Разом із цим, абз.9 п.12 постанови КМУ №187 від 22.03.2017р. «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (яка була чинною на час укладення договору №8119/1718-ТЕ-23) та абз. 8 п.11 Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2018 №867 (яка є чинною) наявність графіка погашення заборгованості не змінює порядок розрахунків, установлений між постачальником та виробником теплової енергії у договорах постачання природного газу (купівлі-продажу, про закупівлю, відступлення права вимоги тощо).

Крім того не приймається судом до уваги посилання відповідача на графік погашення заборгованості викладений в запропонованій позивачу мировій угоді, оскільки, відповідно до ст. 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Під час розгляду справи відповідачем не надано доказів укладення з позивачем мирової угоди та затвердження її у судовому порядку.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи відповідачем не надано належних доказів виконання умов договору про постачання природного газу №8119/1718-ТЕ-23 від 07.11.2017р. з урахуванням договору про переведення боргу №7501/18-23/ТЕ від 19.11.2018р. щодо своєчасної та повної оплати за поставлений позивачем газ, не надано належних доказів спростовуючих позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 240000,01грн., позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу у сумі 240000,01грн., обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 28406,57грн. 3% річних та 47412,80грн. інфляційних витрат слід зазначити наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 28406,57грн. за період з 26.12.2017р. по 23.04.2020р., вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних у сумі 28406,57грн.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат у сумі 47412,80грн. у тому числі за період з 01.03.2018р. по 02.05.2018р., за період з 01.04.2018р. по 26.10.2018р., за період з 01.05.2018р. по 31.03.2020р., вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягають інфляційні витрати у сумі 47412,80грн.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія» «Нафтогаз України» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Калоре» про стягнення 315819,37грн. у тому числі 240000,01грн. основного боргу, 28406,57грн. 3% річних та 47412,80грн. інфляційних витрат, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4737,29грн. покласти на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія» «Нафтогаз України» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Калоре» про стягнення 315819,37грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Калоре» (65114, м. Одеса, вул. Левітана, 141, офіс 16-Н, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія» «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 240000,00грн. основного боргу, 28406,57грн. 3% річних, 47412,80грн. інфляційних втрат, 4737,29грн. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 15 лютого 2021 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова