номер провадження справи 4/202/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 Справа № 908/3251/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Зінченко Н.Г., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70А), представник позивача адвокат Лисов Олександр Олександрович, (03056, м. Київ, вул. В.Гетьмана, буд. 27)

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97А)

про стягнення 26042,78 грн.

16.12.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява за вих. № б/н від 26.11.2020 (вх. № 3506/08-07/20 від 16.12.2020) Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", м. Київ до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", м. Запоріжжя про стягнення 26042,78 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку суброгації.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 16.12.2020 справу № 908/3251/20 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду від 21.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/3251/20, присвоєно справі номер провадження 4/202/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПАТ "Страхова компанія "Уніка" на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» №030202/4640/0000487 від 18.04.2019 у зв`язку з настанням страхового випадку - ДТП - виплачено страхове відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля «Мегсеdеs - Веns S 560» д/н НОМЕР_1 в розмірі 26042, 78 грн. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 (винуватця ДТП) застрахована у ПрАТ "УАСК "АСКА" за полісом обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ № АО0173097. Таким чином, відповідно до положень чинного законодавства позивачем отримано право вимагати від відповідача відшкодування в порядку регресу понесених збитків в межах ліміту за полісом. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "Страхова компанія "Уніка" посилається на ст. ст. 993, 1188 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України "Про страхування".

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" () є: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97 - А, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Таким чином, суд вважає, що про дату, час та місце розгляду справи № 908/3251/20 відповідач повідомлений належним чином ухвалою суду від 21.12.2020 про відкриття провадження у справі, яка 28.12.2020 отримана уповноваженою особою Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення (штрих-код 891).

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Ухвалою господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі від 21.12.2020 у справі № 908/3251/20 відповідачу запропоновано подати відзив у строк до 11.01.2021.

Відповідач відзив на позовну заяву, у встановлений ухвалою суду по справі строк не надав, з клопотанням про продовження строку для подання відзиву до суду не звертався, правову позицію у справі не висловив.

За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2,3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 20.01.2021 сплив тридцятиденний строк наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення - 09.02.2021.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ

04.05.2019 в м. Києві по вул. Героїв Сталінграду, 8 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мегсеdеs - Веns S 560» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Аudi A3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 08.05.2019 у справі №756/3083/18-п ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

18.04.2019 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" (страховик, позивач у справі) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» №030202/4640/0000487, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом «Мегсеdеs - Веns S 560» д/н НОМЕР_1 , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. За умовами зазначеного договору страховик зобов`язується відшкодувати збитки, понесені страхувальником при настанні страхового випадку.

Вигодонабувачем за Договором визначено власника застрахованого транспортного засобу ОСОБА_2 .

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником автомобіля «Мегсеdеs - Веns S 560» д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_2 ..

Відповідно до п., п. 10, 12 Договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» №030202/4640/0000487 діє з 00.00 годин 26.04.2019 по 24.00 години 25.04.2020. Дата початку періоду страхування - 26.04.2019, дата закінчення періоду страхування - 25.04.2020.

Таким чином, Договір добровільного страхування наземного транспорту «Автоцивілка навпаки» №030202/4640/0000487 від 18.04.2019 діяв станом на час дорожньо-транспортної пригоди 04.05.2019.

Письмових доказів, якими спростовується зазначене, матеріали справи не містять.

Згідно сертифікату фахівця з врегулювання від 19.09.2019 загальний розмір шкоди з пошкодження автомобіля - «Мегсеdеs - Веns S 560» д/н НОМЕР_1 склав 47 070,28 грн. на підставі рахунку-фактура № від 08.05.2019 ПАТ «Українська автомобільна корпорація» на суму 21 027,50 грн. та рахунку-фактура № від 10.06.2019 ПАТ «Українська автомобільна корпорація» відповідно до якого визначена загальна вартість запчастин та ремонтних робіт по доплаті страхового відшкодування, необхідних для проведення відновлювального ремонту транспортного засобу «Мегсеdеs - Веns S 560» д/н НОМЕР_1 на суму 26042, 78 грн.

За страховим актом №00300153 від 20.09.2019 зазначена вище ДТП визнана страховим випадком, за яким страхове відшкодування складає суму 21027, 50грн.

За страховим актом №300153 від 20.09.2019 зазначена вище ДТП визнана страховим випадком, за яким страхове відшкодування складає суму 26042, 78 грн.

Угодою про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 28.09.2019 укладеною між пАТ "Страхова компанія "УНІКА" та Українська акціонерна страхова компанія АСКА", проведено взасмозалік однорідних зустрічних вимог на суму 21 027,50 грн. по ДТП від 04.05.2019.

Отже, предметом розгляду в даній справі є стягнення 26042, 78 грн. страхового відшкодування.

23.09.2019 на виконання умов договору страхування ПрАТ "СК "УНІКА" здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 26042, 78грн., що підтверджується платіжним дорученням №109840 від 23.09.2019.

На момент скоєння зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб, внаслідок експлуатації автомобіля Аudi A3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована його власником у ПрАТ "УАСК АСКА" за полісом № АО0173097.

У зв`язку з тим, що цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована в ПрАТ ""УАСК АСКА" (відповідач у справі), страховик звернувся до відповідача з заявою доплата № 25141 на виплату страхового відшкодування з вимогою здійснити доплату страхового відшкодування, у зв`язку із виявленням під час ремонту прихованих пошкоджень у розмірі 26042, 78 грн.

Несплата відповідачем доплати страхового відшкодування в розмірі 26042, 78грн. стала підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст., ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 ЦК України страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілої особи страхового відшкодування, є заснованими на суброгації, тобто переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/449/17.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом Аudi A3, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, застрахована у відповідача відповідно до Полісу №АО0173097 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях статті 1166 ЦК України.

Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст., ст. 22, 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до умов полісу № АО0173097 розмір франшизи становить 0, 00 грн. Отже, сума зобов`язання, що має бути сплачена Відповідачем становить 26042, 78 грн.

Виплата позивачем страхувальнику страхового відшкодування в розмірі 26042, 78 грн. належним чином підтверджена наявними в матеріалах справи письмовими доказами, про які зазначалося раніше.

Відповідач своїм правом на подання доказів не скористався, заявлені до нього позовні вимоги не спростував.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо відшкодування відповідачем суми здійсненого позивачем страхового відшкодування в розмірі 26042, 78 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини 1, 2 ч. 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (п. 4 ст. 126 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. і ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

В підтвердження витрат на послуги адвоката в сумі 5000,00 грн., позивачем додано до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги №1/19ю від 11.12.2019, рахунок №83 від 26.11.2020, Ордер на надання правової допомоги Серія КС №138671 від 22.05.2020. Також, подано платіжне доручення №001733 від 27.11.2020 на суму 5000, 00 грн., що підтверджує понесення (оплату) позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги сумі 5000, 00 грн.

Детальний опис робіт (наданих послуг) викладений в Акті надання послуг №83 від 26.11.2020.

Клопотання від відповідача стосовно зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката до суду не надійшло.

Суд вважає понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000, 00 грн. доведеними та підтвердженими.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача стягується сума 5000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", м. Запоріжжя задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97 - А, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м.Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А, ) 26042 (двадцять шість тисяч сорок дві) грн. 78 коп. страхового відшкодування, 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне судове рішення складено "09" лютого 2021р.

Суддя Н. Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.