ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. ОдесаСправа № 916/2319/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2020, ухвалене суддею Желєзною С.П., м. Одеса, повний текст складено 23.10.2020

у справі № 916/2319/20

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

про стягнення 6194,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі АТ «Українська залізниця») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі ДП «АМПУ»), в якому просило суд (з урахуванням заяви від 17.09.2020 про збільшення розміру позовних вимог) стягнути з останнього плату за користування вагонами у розмірі 6194,57 грн.

Позов мотивований тим, що відповідачем в порушенням умов договору №1/59 від 01.07.2012 та приписів чинного законодавства не було у повному обсязі сплачено плату за користування вагонами, які подавались позивачем під навантаження у лютому 2020 року.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначив про неможливість виконання робіт в порту у зв`язку із ускладненими погодними умовами, що підтверджується довідкою Гідрометеорологічного центу Чорного та Азовського морів № 261/13 від 02.03.2020 та є підставою для звільнення від відповідальності згідно п. 121 Статуту залізниць України. Крім того, Управлінням державної охорони України було заборонено виконувати будь-які роботи по обробці вантажу в порту у зв`язку із візитом 05.07.2020 Президента України.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.10.2020 у справі № 916/2319/20 позов АТ «Українська залізниця» задоволено повністю, стягнуто з ДП «АМПУ» на його користь плату за користування вагонами у розмірі 6194,57 грн. та 2102 грн. витрат по сплаті судового збору.

Місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем не доведені передбачені п. 121 Статуту залізниць України, п. 18 Правил користування вагонами та п. 7.6 договору №1/59 від 01.07.2012 правові підстави для звільнення від плати за користування вагонами.

Не погодившись з рішенням суду, ДП «АМПУ» подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову АТ «Українська залізниця» відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що підставами звільнення його від плати за користування вагонами з 05.02.2020 по 06.02.2020 та з 24.02.2020 по 25.02.2020 були штормові погодні умови, сильний вітер, внаслідок чого чинним законодавством заборонено виконання вантажних робіт. Крім того, позивачем нараховано завищену плату за користування вагонами та не враховано переробну спроможність обробки вагонів згідно додатку 1 до ЄТП.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2020 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі головуючого судді Будішевської Л.О., суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

Враховуючи, що апеляційна скарга була подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.112019 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи № 916/2319/20, вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відкладено до повернення матеріалів даної справи з суду першої інстанції.

25.11.2020 копії матеріалів даної справи надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 апеляційну скаргу ДП «АМПУ» залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України, як таку, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України (до апеляційної скарги не було надано доказів, що підтверджують сплату судового збору), встановлено скаржнику 10-ти денний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

09.12.2020 від ДП «АМПУ» надійшла заява про усунення недоліків, в додатках до якої додано платіжне доручення № 1811 від 04.12.2020 на суму 3153 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 за апеляційною скаргою ДП «АМПУ» відкрито апеляційне провадження, вирішено здійснювати її розгляд в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено АТ «Українська залізниця» строк до 28.12.2020 для подання відзиву та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань.

29.12.2020 від АТ «Українська залізниця» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про її безпідставність та необґрунтованість, зокрема, що під час розгляду справи судом першої інстанції було детально досліджено питання наявності підстав для звільнення відповідача від плати за користування вагонами та надано відповідну оцінку положенням чинного законодавства, якими заборонено виконання вантажних робіт при певних погодних умовах.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2012 між Одеською залізницею (далі залізниця) та ДП «Одеський морський торговельний порт» (далі порт) укладено договір про обробку вагонів № 1/59, відповідно до п. 2 якого залізниця здає/приймає, а порт приймає/здає експортні, транзитні, імпортні вантажі, що перевозяться за участю морського (річкового), залізничного транспорту, а також господарські вантажі для порту або для його контрагентів. На станції від імені залізниці виступає станція Одеса-Порт.

Залізниця і порт зобов`язуються дотримуватися технології робіт із приймання і видачі всіх вантажів, в викладеної у цьому договорі, Єдиному технологічному процесі (далі ЄТП) роботи станції і порту, з питань: планування; інформаційного забезпечення; узгодження навантаження, розвантаження вагонів; подачі/прибирання вагонів; інших питань, пов`язаних з технологією роботи (розділ 3. договору).

Порт зобов`язується: здійснювати місячне планування завозу і вивозу експортних, імпортних і транзитних вантажів, обсяг яких не повинен перевищувати узгодженого як в цілому, так і з окремої номенклатури вантажів, контролювати ритмічність завозу згідно з узгодженими обсягами (п. 3.1. договору).

Залізниця зобов`язується: щоденно надавати порту попередню інформацію про підхід вагонів з вантажам із зазначенням роду вантажу, дати і часу прибуття на припортову станцію (у тому числі кількість вагонів за кодами вантажоодержувачів (експедиторів) їхню дислокацію); здійснювати подачу вагонів під вивантаження та навантаження за розміткою і заявкою порту згідно із змінно-добовим планом; спільно з портом планувати роботу з навантаження і розвантаження вагонів на наступну добу і аналізувати результати роботи за минулу; вести облік часу користування вагонами, переданими порту, а також не прийнятих портом вагонів і затриманих з вини порту на станції (п. 3.2. договору).

Плата за користування вагонами Портом нараховується за час з моменту їхньої передачі Порту до моменту прийому Залізницею від Порту. Облік часу користування вагонами і контейнерами, поданими в порт, провадиться за пам`ятками про подавання/забирання вагонів і відомостями плати за користування вагонами за їх номерами. Відомості плати за користування вагонами складаються станцією у трьох примірниках і підписуються представниками станції і порту. У відомості плати за користування вагонами у графі «примітки» проставляються інші відомості (п. 7.1. договору).

За користування вагонами і контейнерами Порт сплачує Залізниці плату згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами. За подачу і забирання вагонів з фронтів навантаження (вивантаження), за маневрову роботу, зберігання вантажів у вагонах, послуги і роботи, замовлені Портом, Порт сплачує збір згідно з тарифним керівництвом №1 з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтів підвищення (п. 7.4. договору).

Умовами п. 7.6 договору передбачено, що порт відповідно до ст. 121 Статуту залізниць України звільняється від плати за користування вагонами та за зберігання вантажів у вагонах за час затримки вагонів через аварію в порту або через стихійне лихо, штормові погодні умови, внаслідок чого чинним законодавством заборонено виконання вантажних робіт.

У зв`язку з реорганізацією ДП «Одеський морський торговельний порт», а також переходом прав та обов`язків до - ДП «АМПУ» між останнім та залізницею укладено додаткову угоду від 13.06.2013 до договору.

Додатковою угодою від 30.06.2020 сторонами продовжено строк дії договору до 01.09.2020.

У лютому 2020 року та липні 2020 року АТ «Українська залізниця» складено наступні відомості плати за користування вагонами: № 06021364, № 06021365, № 06021366, № 06021371, № 07021386, № 21021905, № 22021938, № 24022022, № 25022023, № 25022024, № 25022025, № 25022035, № 25022036, № 25022040, № 25022046, № 25022047, № 25022048, № 356-10, № 05076543, № 06076546, № 06076557.

Загальна сума плати за користування вагонами за вищевказаними відомостями складає 6194,57 грн.

АТ «Українська залізниця» складені акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника «Адміністрація Одеського морського торговельного порту»: № 398, № 407, № 408, № 396, № 410, № 404, № 406, № 649, № 651, № 652, № 648, № 654, № 652, № 656, № 653, № 657, № 1844, № 1840, № 1841, № 1842, № 1837, № 1838.

Відомості плати за користування вагонами підписані з боку відповідача із зауваженнями, а також із відмітками про складні метеорологічні умови.

Предметом спору у даній справі є вимога АТ «Українська залізниця» стягнути з ДП «АМПУ» 6194,57грн. з підстав неналежного виконання умов договору в частині повної сплати за користування вагонами, які подавались позивачем під навантаження у лютому 2020 року.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідачем не доведені передбачені п. 121 Статуту залізниць України, п. 18 Правил користування вагонами та п. 7.6 договору правові підстави для звільнення від плати за користування вагонами.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про залізничний транспорт» перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень, у тому числі в прямому змішаному сполученні, за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Відповідно до п. 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам-суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999 за № 113 затверджені Правила користування вагонами (далі Правила № 113), за умовами п.п. 3, 6 яких облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій.

Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Відповідно до п. 121 Статуту залізниць України вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача;

в) у інших випадках, передбачених Правилами.

Пунктом 16 Правил визначено, що вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці.

Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі «Примітки» відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Згідно з п. п. 3.1, 3.4 Правил надання послуг у морських портах України, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013 за № 348 (далі Правила № 348), вантажно-розвантажувальні роботи в морському порту здійснюють портові оператори, оператори терміналів на підставі договорів перевалки або інших договорів. Перелік портових операторів, операторів терміналів у кожному морському порту, а також перелік послуг, які вони надають, визначено в Реєстрі морських портів України, ведення якого здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Вантажні операції портовий оператор, оператор термінала виконує за принципом оптимального розподілу ресурсів для оброблення суден та вагонів відповідно до робочої технологічної карти.

Відповідно до п.п. 2.1, 8.2 Правил робоча технологічна карта (далі - РТК) - технологічна документація, що розробляється в порту на підставі карт типових технологічних процесів для кожного вантажу (групи однорідних у технологічному відношенні вантажів) і в сукупності охоплює всю номенклатуру вантажів, які перевантажуються в порту за затвердженими технологічними схемами. Робоча технологічна документація розробляється з урахуванням вимог нормативних документів, що регламентують умови та забезпечення безпеки здійснення вантажних операцій і складських робіт, затверджується портовим оператором (оператором термінала) та подається адміністрації морського порту до відома. Робоча технологічна документація щодо об`єктів, які знаходяться на балансі (у користуванні) адміністрації морського порту, а також об`єктів портової інфраструктури загального користування державної форми власності, затверджується адміністрацією морського порту.

Згідно з п. 20 розділу 13 Правил охорони праці під час вантажно-розвантажувальних робіт, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України 19.01.2015 за № 21, кранівник повинен припинити роботу крана у випадку: наближення грози, сильного вітру, швидкість якого перевищує допустиму при роботі даного крана, що зазначена в його паспорті, при цьому кранівник повинен виконувати вимоги інструкції заводу-виготовлювача на запобігання угону крана вітром.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з наданих відповідачем доказів не вбачається за можливе встановити обсяг, розміри та об`єми вантажу, який навантажувався до вагонів, відомості плати за користування якими були складені позивачем.

Наведене, має наслідком неможливість перевірки доводів відповідача про правомірність застосування положень робочої технологічної карти щодо кожного окремого вантажу, яка згідно Правил № 248 підлягає застосуванню портовим оператором, оператором термінала під час виконання вантажних операцій.

Крім того, як вбачається з повідомлень про закінчення вантажних операцій, у вагони, які подавались відповідачу у користування, навантажувався,зокрема, метал, труби, добрива тощо.

В матеріалах даної справи відсутні докази на підтвердження необхідності використання відповідачем спареної роботи кранів з метою перевантаження монолітних вантажів.

Також суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи відповідача про неможливість своєчасного виконання робіт щодо навантаження добрив, оскільки п. 7.33 Робочої технологічної карти перевантаження хімічних та мінеральних вантажів регулює порядок виконання робіт на рейді, тобто в прибережному водному просторі поблизу порту, придатному для стоянки суден на якорі.

Доводи відповідача щодо перевищення або досягнення максимальної переробної спроможності вантажних фронтів з урахуванням обробки суден, а також про заборону Управлінням державної охорони України виконувати будь-які роботи по обробці вантажу у зв`язку із візитом Президента України до Одеського морського порту, не приймаються колегією суддів уваги, оскільки вказані обставини в якості підстав для звільнення від плати за користування вагонами положеннями Статуту залізниць України, Правил № 113 та умовами договору не передбачені.

Крім того, відповідачем взагалі не був підтверджений факт наявності заборони Управління державної охорони України виконувати будь-які роботи по обробці вантажу.

Щодо доводів відповідача про встановлення в межах справ № 916/1321/17 та №916/1208/19 преюдиційних обставин, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 7 ст. 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2020 у справі № 916/2319/20 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 23.10.2020 у справі № 916/2319/20 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до ст. 288 ГПК України, у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук