РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.02.2021Справа № 910/10128/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Самая полезная металобаза", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Позітив-Плюс", м. Київ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Каскад", м. Дніпро

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ре Кон", м. Дніпро

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Фізична особа-підприємець Кірсанов В`ячеслав Іванович, м. Харків

про стягнення 378 628,32 грн, -

суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Носкова Г.А. (директор);

від відповідача: не з`явились;

від третьої особи 1: не з`явились;

від третьої особи 2: не з`явились;

від третьої особи 3: Підкова О.В. (адвокат за ордером серії ДН№043287 від 26.01.2021 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Самая полезная металобаза" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Позітив-Плюс" (відповідач) суми збитків (вартості втраченого вантажу) в розмірі 378 628,32 грн, позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час перевезення вантажу позивача його було втрачено відповідачем, у зв`язку з чим просить стягнути з останнього вартість цього вантажу.

Ухвалою Господарського б/н від 26.07.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Самая полезная металобаза" було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали.

08.08.2019 року позивачем до суду засобами поштового зв`язку була надіслана заява про усунення недоліків позовної заяви, тобто в строк визначений судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.10.2019.

29.08.2019 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що для цілей перевезення вантажу позивача відповідачем було залучено водія ОСОБА_1 і ФОП Кірсанова В.І. Саме перевезення відповідачем не здійснювалось. Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що вантаж був переданий перевізнику. Відповідачем також зазначено, що в позові відсутні докази того, що позивач має право власності на вантаж, оскільки за відшкодуванням збитків може звернутись лише власник.

В підготовчому засіданні 15.10.2019 судом було оголошено перерву до 26.11.2019.

17.10.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів у позивача.

18.10.2019 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що посилання відповідача на відсутність підписів водія про отримання вантажу свідчить про неналежне виконання експедитором своїх обов`язків. Окрім того, експедитор несе відповідальність за осіб, що залучаються до виконання даного договору. Відповідач не виконав свій обов`язок з доставки вантажу, чим порушив права позивача та завдав йому збитки.

26.11.2019 року відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначено, що в матеріалах справи достовірної інформації про справжність підпису ОСОБА_1 , а непідписана сторонами видаткова накладна не може слугувати доказом прийняття вантажу водієм. Оскільки сам позивач підтверджує, що ним товар не отримано, тому і право власноті на цей товар у нього не виникло, а тому позивач не може претендувати на відшкодування шкоди за майно, яке знаходиться у чужій власності.

В підготовчому засіданні 26.11.2019 судом було постановлено витребувати у позивача докази про що оголошено відповідну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання та оголошено перерву до 21.01.2020.

04.12.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів на вимогу протокольної ухвали суду від 26.11.2019 та супроводжувальний лист з додатками.

16.01.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

20.01.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання №б/н від 09.01.2020 про долучення доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Каскад", залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ре Кон", залучено до участі у справі в якості третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Фізичну особу-підприємця Кірсанова В`ячеслава Івановича та відкладено підготовче засідання до 25.02.2020.

05.02.2020 до суду від Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Каскад" надійшли письмові пояснення щодо позову та укладеного між ним та позивачем договору купівлі-продажу від 01.05.2018 металопрокату на загальну суму 263 263, 64 грн. В поясненнях зазначено, що ТОВ фірма «Каскад» поставила, а ТОВ «Самая полезная металобаза» отримала металопрокат на суму 263 263,64 грн.

17.02.2020 до суду від Фізична особа-підприємець Кірсанов В`ячеслав Іванович надійшли пояснення щодо позову в яких він зазначає, що він як перевізник не отримував вантаж (металопрокат) для перевезення та немає відношення до зазначених у справі правових відносин.

24.02.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача та клопотання про закриття провадження у справі в частині стягнення коштів у розмірі 263 263,64 грн, яке мотивоване наявністю доказів отримання позивачем металопрокату на вищевказану суму.

В підготовчому засіданні 25.02.2020 судом було оголошено перерву до 07.04.2020.

12.03.2020 року до суду надійшли пояснення ТОВ «РеКон» в яких зазначено, що у власність позивача було поставлено товар на суму в розмірі 115 364,68 грн, оскільки його завантажено в автомобіль перевізника ТОВ «Позітив-плюс» (водій ОСОБА_1 ).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 було відкладено підготовче засідання до 26.05.2020.

В підготовчих засіданнях 26.05.2020 та 07.07.2020 судом оголошувались перерви до 07.07.2020 та до 15.09.2020 відповідно.

В засіданні 15.09.2020 року судом було ухвалено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.11.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 в порядку ст.ст. 120-121 ГПК України представників сторін було повідомлено про те, що підготовче засідання призначене на 03.11.2020 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Наступне судове засідання призначено на 02.02.2021.

В судовому засіданні 02.02.2021 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.05.2018 року між позивачем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Каскад» (третя особа-1) (продавець) укладено Договір купівлі-продажу №КГ-46 (надалі - Договір-1), відповідно до умов п. 1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити у відповідності до умов даного Договору металопрокат (надалі - товар). Кількість, асортимент, номенклатура товару та його ціна наведені в рахунках, видаткових накладних чи специфікаціях, кожна з яких з моменту підписання є невід`ємною частиною даного договору.

Поставка товару здійснюється самовивозом автомобільним транспортом покупця зі складу продавця. (п. 2.1. Договору-1).

За поставлений товар покупець здійснює попередній платіж в розмірі 100% вартості товару на підставі рахунку-фактури. (па. 4.1. Договору-1).

21.03.2019 року між позивачем (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ре Кон» (третя особа-2) (постачальник) укладено Договір поставки №12/2-М/19Р (надалі - Договір-2), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити металопродукцію, а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити на умовах, передбачених цим Договором металопродукцію (далі - продукція) в асортименті, кількості, за ціною та в строки, визначені в договорі.

Пунктом 2.1. Договору-2 передбачено, що відвантаження зі складу постачальника проводиться уповноваженому представнику покупця за умови пред`явлення ним доручення, яке є дійсним та надає повноваження на отримання окремої партії продукції, та складене відповідно до чинного законодавства України.

Покупець здійснює оплату за товар протягом 5 календарних днів, згідно виставленого/виставлених рахунку/рахунків починаючи з моменту відвантаження продукції зі складу постачальника. (п. 6.1. Договору-2).

Так, на підставі Договору-2 третьою особою-2 позивачу було виставлено для оплати рахунок на оплату по замовленню №1145 від 07.05.2019 року на суму в розмірі 115 364,68 грн, який позивачем оплачено згідно платіжних доручень: №711 від 30.05.2019 року на суму 60 000,00 грн, №666 від 23.05.2019 року на суму 15 564,68 грн, №4244 від 10.05.2019 року на суму 19 900,00 грн, №610 від 08.05.2019 року на суму 19 900,00 грн.

На підставі Договору-1 третьою особою-1 позивачу було виставлено для оплати рахунок-фактуру №КГ-468 від 14.05.2019 року на суму в розмірі 264 527,50 грн, який позивачем було оплачено згідно платіжних доручень: №623 від 15.05.2019 року на суму 20 000,00 грн, №634 від 16.05.2019 на суму 42 902,41 грн, №HSAV7BCR75 від 27.05.2019 року на суму 200 000,00 грн.

Задля здійснення перевезення вказаного купленого позивачем металопрокату 15.05.2019 року між відповідачем, як експедитором, та позивачем, як замовником, було укладено Заявку-договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом №15051901 (надалі - Заявка-договір), відповідно до якої 15.05.2019 року (дата завантаження) водій ОСОБА_1 на автомобілі: тягач НОМЕР_1 з напівпричіпом НОМЕР_2 за маршрутом Дніпро-Київ із адрес завантаження (м. Дніпро, вул. Гаванська, 4Л («Каскад») та м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22 («Єкотрейд»)) повинен доставити вантаж (металопрокат в кількості 12 тон) на адресу замовника (м. Київ, вул. Віскозна, 3) 16.05.2019 року (дата розвантаження).

Сторонами зазначено, що отримання вантажу відбувається за товарно-транспортною накладною.

Пунктом 2. Заявки-договору сторони передбачили, що перевізник несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу з моменту завантаження до моменту передачі вантажу вантажоодержувачу, вказаному у товарно-транспортних накладних.

Пунктом 3. Заявки-договору сторони передбачили, що експедитор несе відповідальність за осіб, що залучаються до виконання даного договору, у розмірі і на умовах передбачених чинним законодавством, як за свої власні.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи видаткової накладної №РН-0003072 від 15.05.2019 року водій ОСОБА_1 вантаж зі складу третьої особи-1 на суму 263 263,34 грн отримав та зобов`язався доставити вантажоотримувачу.

Відповідно до видаткової накладної №383 від 15.05.2019 року третя особа-2 відвантажила металопрокат на суму в розмірі 115 364,68 грн для перевезення.

Як стверджує позивач, металопрокат на загальну суму 378 628,32 грн відповідачем доставлено на склад позивача не було, місцезнаходження вантажу невідоме.

У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з вимогами про відшкодування відповідачем завданої шкоди на суму в розмірі 378 628,32 грн.

Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог відповідач наголошує на тому, що позивачем не доведено права власності на товар, вартість якого він хоче стягнути з відповідача, а також не доведено, що товар отримано перевізником водієм ОСОБА_1 .

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину суд визнає Заявку-договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом №15051901 від 15.05.2019 року належною підставою, у розумінні норм ст. 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

Укладена між сторонами Заявка-договір є договором транспортного експедирування, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 65 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 929 ЦК України, яка узгоджується із положеннями статті 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Статтею 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" встановлено, що транспортно-експедиторська діяльність - це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів. Транспортно-експедиторська послуга - це робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

Замовлення на перевезення вантажів - документ, який подає вантажовідправник перевізникові на доставляння обумовленої партії вантажів в узгоджені терміни (ст. 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363) (надалі - Правила).

Приймання вантажу - подання вантажовідправником підготовленого для відправлення вантажу та товарно-транспортних документів перевізнику з наступним навантаженням на транспортний засіб та оформлення документів про прийняття вантажу перевізником для відправлення. (ст. 1. Правил).

Здавання вантажу - подання вантажоодержувачу перевізником вантажу, згідно з товарно-транспортним документом, з наступним розвантаженням і оформленням документів про його передачу вантажоодержувачу. (ст. 1. Правил).

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами. (ст. 1. Правил).

При перевезеннях вантажів контроль за своєчасним прибуттям транспорту протягом дня, регулювання його розстановки, подачі під завантаження, використання транспорту, що звільнився, у зворотному напрямку, облік завантаження, часу прибуття та відправлення рухомого складу виконується Перевізником або Замовником залежно від прийнятої ними схеми перевезень. (п. 8.3. Правил).

Так, судом встановлено, що позивачем на підставі зазначених вище Договорів придбано у третьої особи-1 та третьої особи-2 металопрокат на суму в розмірі 263 263,64 грн та 115 364,68 грн відповідно.

Задля здійснення доставки вказаного металопрокату на склад позивача, останнім було укладено з відповідачем Заявку-договір, якою сторони обумовили обставини здійснення перевезення вантажу (металопрокату).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи видаткової накладної №РН-0003072 від 15.05.2019 року водій ОСОБА_1 вантаж зі складу третьої особи-1 на суму 263 263,34 грн отримав та зобов`язався доставити вантажоотримувачу.

Відповідно до видаткової накладної №383 від 15.05.2019 року третя особа-2 відвантажила металопрокат на суму в розмірі 115 364,68 грн для перевезення.

Заперечуючи проти обставин отримання водієм ОСОБА_1 вантажу відповідач вказує, що є недоведеною обставина отримання вказаною особою металопрокату від третіх осіб.

Однак, такі твердження не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки наявні вказані вище видаткові накладні, а також згідно наступного.

Листами №27/11 від 27.11.2019 року третя особа-2 та №117 від 28.11.2019 року третя особи-1 підтвердили факт відвантаження металопрокату перевізнику позивача на транспортний засіб НОМЕР_1 з напівпричіпом НОМЕР_2 (до матеріалів справи долучено електронний доказ - відео з камер спостереження з інформацією про в`їзд зазначеного транспортного засобу на територію третьої особи-1).

При цьому, доказів розвантаження металопрокату на складі позивача матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 10.5. Правил місце фактичної здачі - приймання вантажу точно зазначається в Договорі з наступним уточненням у заявці.

Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. (п. 11.1. Правил).

Перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною. (п. 13.1. Правил).

Однак матеріали справи не містять товарно-транспортної накладної з підписом позивача про отримання вантажу (металопрокату).

При цьому судом надано правову оцінку доказам долученим до матеріалів справи.

Так, відповідно до наданої відповідачем до матеріалів справи Заявки-договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом №15051903 від 15.05.2019 року між відповідачем, як експедитором, та ФО-П Кірсановим В.І. (третя особа-3), як перевізником, якою погоджено, що 15.05.2019 року, 16.05.2019 (дата завантаження) водій ОСОБА_1 на автомобілі: тягач НОМЕР_1 з напівпричіпом НОМЕР_2 за маршрутом Дніпро-Київ-Рубіжне-Старобельськ із адрес завантаження (м. Дніпро, вул. Гаванська, 4Л («Каскад»), м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, 22 («Єкотрейд») та м. Київ, вул. Віскозна, 3 («СПМ»)) повинен доставити вантаж (металопрокат в кількості 22 тон) на адресу позивача та іншу адресу розвантаження (м. Київ згідно ТТН та м. Рубіжне, згідно ТТН, м. Старобельськ згідно ТТН) 16.05.2019 року, 18.05.2019 (дата розвантаження).

Окрім того, в справі містить Договір найму транспортного засобу від 03.05.2019 року, укладеного між Фізичною особою-підприємцем Ротань Русланом Сергійовичем, як наймодавцем, та Фізичною особою-підприємцем Кірсановим Вячеславом Івановичем, як наймачем, відповідно до умов якого наймодавець зобов`язується передати наймачу в тимчасове володіння та користування вантажний автомобіль (тягач) НОМЕР_1 з напівпричіпом НОМЕР_2 , а наймач зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування автомобіль і зобов`язується сплачувати наймодавцю плату.

В судовому засіданні 02.02.2021 року представником третьої особи-3 надано пояснення в яких ним наголошено, що договірні відносини між Фізичною особою-підприємцем Кірсановим Вячеславом Івановичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Позітив-Плюс" відсутні, а надані до матеріалів справи документи містять ознаки фіктивних, оскільки ніколи не укладались між вказаними сторонами.

Відповідно до ст. 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Суд зазначає, що наявність зазначених заявки-договору від 15.05.2019 року та Договору найму транспортного засобу від 03.05.2019 року не звільняє відповідача від виконання обов`язків покладених на нього умовами Заявки-договору, укладеної з позивачем.

За приписами ч. 2 ст. 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" за невиконання або неналежне виконання обов`язків, які передбачені договором транспортного експедирування і цим Законом, експедитор і клієнт несуть відповідальність згідно з Цивільним кодексом України, іншими законами та договором транспортного експедирування.

Згідно ст. 919 ЦК України, перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Статтею 920 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

При цьому, за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу. (ст. 934 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Окрім того, відповідач несе відповідальність за осіб, що залучаються до виконання Заявки-договору, укладеної з позивачем. (п. 3).

Матеріали справи містять докази того, що металопрокат на суму в розмірі 378 628,325 грн позивачем повністю оплачений, а тому питання права власності на вказаний вантаж, на яке посилається відповідач у своїх заявах по суті спору, не підлягає доведенню, оскільки має місце прямий збиток позивача від неотримання вантажу ввіреного перевізнику відповідача, який в свою чергу є експедитором, до перевезення.

Відповідач, прийнявши товар у пункті завантаження, несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу під час його транспортування до моменту його видачі, оскільки є матеріально відповідальною особою - експедитором.

Відповідно до частини першої статті 22, частини першої статті 623 ЦК України відшкодуванню підлягають збитки, що завдані правопорушенням. Тобто відшкодуванню підлягають збитки, які знаходяться у причинному зв`язку з правопорушенням. За таких умов визнається, що причинний зв`язок між порушенням та збитками має бути безпосереднім або

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність усіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Статтею 614 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Судом встановлено обставини, які вказують на наявність в діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Враховуючи все вищевикладене, відповідачем порушені договірні зобов`язання, оскільки він не забезпечив збереження вантажу в повному обсязі, а тому обставини вчинення відповідачем порушення своїх зобов`язань, що спричинило неотримання вантажу позивачем, є доведеними матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача суми коштів в розмірі 378 628,32 грн, а відповідачем в свою чергу не надано до суду доказів на підтвердження звільнення його від відповідальності покладеної на нього умовами Заявки-Договору та нормами зазначеного законодавства.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, або на підтвердження повернення позивачу спірної суми коштів.

Зважаючи на встановлені факти, та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд дійшов висновку, що позов нормативно та документально доведений, та підлягає задоволенню повністю та стягненню з відповідача суми коштів в розмірі 378 628,32 грн.

Судовий збір, у розмірі 5 679,42 грн, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Позітив-Плюс" (ідентифікаційний код 42001504, місцезнаходження: 03189, м. Київ, вул. Академіка Вільямса, буд. 6-д, офіс 43) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Самая полезная металобаза" (ідентифікаційний код 39463018, місцезнаходження: 02660, м. Київ, вул. Віскозна, буд. 3) суму коштів в розмірі 378 628,32 грн (триста сімдесят вісім тисяч шістсот двадцять вісім гривень 32 копійки) та суму судового збору в розмірі 5 679,42 грн. (п`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять гривень 42 копійки).

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене 12.02.2021 року.

Суддя С.М. Морозов