ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" лютого 2021 р. Справа №925/27/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

розглянувши

заяву товариства з обмеженою відповідальністю Тропікал Парк

про забезпечення позову

у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Тропікал Парк,

м. Київ

до 1. товариства з обмеженою відповідальністю Східне партнерство,

м. Черкаси

2. Черкаської міської ради, м. Черкаси

про встановлення земельних сервітутів,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю Тропікал Парк звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Східне партнерство в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просило встановити сервітути для здійснення ТОВ Тропікал Парк щоденного цілодобового проходу і проїзду на транспортному засобі, в тому числі, і на вантажному, з вантажопідйомністю до 20 тонн включно та довжиною до 17 метрів включно, на земельну ділянку площею 0,6097 га з кадастровим номером :05:014:0030, а саме до вантажно-розвантажувальної зони, зони обслуговування електричного трансформатора та вантажно-пасажирських ліфтів будівлі торгово-розважального та офісного центру з підвалом, Літ А-4, пд, загальною площею 8 418,3 кв.м, яка розташована за адресою: Черкаська обл., м. Черкаси, вулиця Сумгаїтська, будинок 8/5, з дороги загального користування на вул. Сумгаїтській, через земельну ділянку з кадастровим номером 710136700:05:014:0026, яка знаходиться в оренді у ТОВ Східне партнерство, відповідно до судової земельно-технічної експертизи, та вважати укладеним договір земельного сервітуту у редакції, викладеній у зазначеній заяві.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09 червня 2020 року, повністю відмовлено у задоволенні позову ТОВ Тропікал Парк до ТОВ Східне партнерство та Черкаської міської ради про встановлення земельних сервітутів.

Постановою Верховного Суду від 03 грудня 2020 року рішення Господарського суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 09 червня 2020 року у справі №925/27/18 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Відповідно до ст.ст. 6, 32 ГПК України вищезазначену справу 05 січня 2021 року передано на розгляд судді Васяновичу А.В.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 11 січня 2021 року справу №925/27/18 прийняти до свого провадження суддею Васяновичем А.В. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11 год. 00 хв. 10 лютого 2021 року.

08 лютого 2021 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій останній просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю Східне партнерство вчиняти будь-які дії спрямовані на перешкоджання позивачу та його орендарям здійснювати щоденний цілодобовий прохід і проїзд на транспортному засобі, в тому числі і вантажному на земельну ділянку площею 0,6097 га з кадастровим номером :05:014:0030 до вантажно-розвантажувальної зони, зони обслуговування електричного трансформатора та вантажно-пасажирських ліфтів будівлі торгово-розважального та офісного центру з підвалом, Літ А-4, пд, загальною площею 8 418,3 кв.м, яка розташована за адресою: Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, буд. 8/5, з дороги загального користування на вул. Сумгаїтській, через земельну ділянку з кадастровим номером 710136700:05:014:0026, яка знаходиться в оренді у товариства з обмеженою відповідальністю Східне партнерство.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказував, що товариство з обмеженою відповідальністю Східне партнерство систематично здійснює дії спрямовані на перешкоджання позивачу здійснювати щоденний цілодобовий прохід і проїзд на транспортному засобі до будівлі торгово-розважального та офісного центру з дороги загального користування на вул. Сумгаїтській, через земельну ділянку з кадастровим номером 710136700:05:014:0026, яка знаходиться в оренді у товариства з обмеженою відповідальністю Східне партнерство. Водночас перший відповідач перешкоджає проїзду транспортних засобів товариства з обмеженою відповідальністю Імпекс Артіс (орендаря позивача), намагаючись тим самим змусити укласти договір оренди асфальтового покриття.

На думку позивача, в разі невжиття заходів забезпечення позову існує імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду.

Розглянувши заяву позивача та дослідивши додані до заяви письмові докази, судом враховано наступне:

Під час первісного розгляду справи, ухвалою місцевого господарського суду від 05 лютого 2018 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю Тропікал Парк про забезпечення позову було задоволено.

Заборонено товариству з обмеженою відповідальністю Східне партнерство вчиняти будь які дії, спрямовані на перешкоджання товариству з обмеженою відповідальністю Тропікал Парк та товариству з обмеженою відповідальністю МГ Груп ЛТД здійснювати щоденний цілодобовий прохід і проїзд на транспортному засобі, в тому числі, і на вантажному до вантажно розвантажувальної зони будівлі торгово розважального та офісного центру та зони обслуговування електричних трансформаторів за адресою: м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 8/5 з дороги загального користування по вул. Сумгаїтській через земельну ділянку з кадастровим номером :05:014:0026, яка знаходиться в оренді у товариства з обмеженою відповідальністю Східне партнерство.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст. 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

В такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

В судових рішеннях не було зазначено про скасування заходів забезпечення позову.

Вищевказана ухвала суду є чинною.

Відповідно статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом враховано, що предметом позову по даній справі є встановлення земельного сервітуту рішенням суду, а також вважати укладеним договір земельного сервітуту у редакції, викладеній позивачем у заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦК України Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 100 ЗК України земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право саме на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, то судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме його примусового виконання.

Право на використання чужої земельної ділянки (у випадку задоволення позову) виникне у позивача з моменту відповідної державної реєстрації такого права і будь-яких виконавчих дій при цьому здійснювати не потрібно.

Отже, в даному випадку застосовується та досліджується судом така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Проте, оскільки судом вже було застосовано заходи забезпечення позову, то підстав для задоволення аналогічної за своїм змістом заяви не вбачається.

Крім того слід вказати, що згідно ч. 11 ст. 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Отже, враховуючи приписи ст.ст. 74, 136, 140 ГПК України, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю Тропікал Парк від 02 лютого 2021 року про вжиття заходів забезпечення позову залишити без задоволення.

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені ст.ст. 255-257 ГПК України.

Суддя А.В.Васянович