номер провадження справи 12/167/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
01.02.2021 Справа № 908/2553/20
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,
За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву від 19.01.2021 Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про компенсацію судових витрат у справі № 908/2553/20
до відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни ( АДРЕСА_1 )
про визнання незаконним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень
за участю представників:
від позивача: не з`явився
від відповідача-1: не з`явився
від відповідача-2: не з`явився
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.01.2021 вказану заяву передано на розгляд судді Смірнову О.Г.
Ухвалою суду від 25.01.2021 прийнято до розгляду заяву Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/2553/20, судове засідання призначено на 01.02.2021 о 16:00, явка у судове засідання уповноважених представників сторін визнана не обов`язковою.
01.02.2021 на електронну адресу суду з електронним цифровим підписом від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому останній зазначає наступне:
- з наданого попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат відповідача-2 неможливо встановити скільки часу було витрачено адвокатом на виконання робіт;
- крім цього, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.12.2020 позовну заяву Приазовської селищної ради до Державного реєстратора Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області Лагно Марини Юріївни та Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни залишено без розгляду, розгляд справи по суті не відбувався;
Представники сторін в судове засідання 01.02.2021 не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши вказану вище заяву, встановивши всі наявні обставини, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, виходячи із наступного.
Згідно із ч. ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.
Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно із ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При цьому судом враховано, що поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI від 05.07.2012 року, де зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
В якості підтвердження витрат на послуги адвоката позивач надав договір про надання правової допомоги від 28.10.2020, укладений між Фізичною особою-підприємцем Кірізлєєвою Галиною Миколаївною (Клієнт) та адвокатом Ковальовим Дмитром Валерійовичем (Адвокат), відповідно до п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат приймає на себе надання правової допомоги у господарському процесі при розгляді справи № 908/2553/20.
Згідно із п. 2.2. вказаного договору Клієнт за цим договором зобов`язаний, зокрема: сплатити гонорар Адвокату в розмірі та строк, погоджені сторонами.
Пунктом 3.2. договору про надання правової допомоги від 28.10.2020 передбачений обов`язок Адвоката, зокрема: представляти права і законні інтереси Клієнта в органах державної влади, місцевого самоврядування, перед третіми особами, а також у господарських судах України та здійснювати професійну діяльність згідно з умовами цього договору з усіма правами представника, які передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
Також відповідач-2 надав до матеріалів справи копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги АР № 1025333 від 05.10.2020 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 519 від 22.04.2005.
Матеріали справи свідчать, що відзив на позовну заяву відповідача-2 оформлений за підписом адвоката Ковальова Д.В.
Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об`єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 4 статті 129 ГПК України.
Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.
За змістом статті 126 та частини 4 ст. 129 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.
Приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частинами 3, 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, судом враховано, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. У зв`язку з цим суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як вказано вище позивач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, оскільки вважає, що сума судових витрат не є співмірною та розумною, чим порушено ч. 4 ст. 126 ГПК України.
З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача-2 жодного разу в судові засідання у даній справі не з`явився, відтак зазначені ним в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат витрати за участь адвоката в 3-х судових засіданнях на суму 7500,00 грн. є заявленими необґрунтовано, безпідставно та не підлягають відшкодуванню.
При цьому в попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат відповідачем-2 не зазначено час, витрачений адвокатом на складання ним відзиву на позовну заяву та підготовку документів до розгляду справи. Разом з тим відповідачем-2 не надано обґрунтування вартості наданих послуг зі складання відзиву на позовну заяву, підготовки документів до розгляду справи (в тому числі їх розумності).
Приписами ч. 1 ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ч. 3 ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.
Враховуючи заперечення позивача проти розміру заявлених витрат на правову допомогу, предмет спору в даній справі, обсяг наданих відповідачем-2 разом із відзивом документів, суд дійшов висновку що витрати зі складання відзиву на позовну заяву та підготовки документів до розгляду справи є достатньо завищеними.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають сплаті за послуги адвоката, та стягнути з позивача на користь відповідача-2 розумний розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката для даної справи в сумі 3000,00 грн.
За таких обставин, заява Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про компенсацію судових витрат у справі № 908/2553/20 підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 123, 126, 129, 233, 244 ГПК України, суд
1. Заяву Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни від 19.01.2021 про ухвалення додаткового рішення про компенсацію судових витрат у справі № 908/2553/20 задовольнити частково.
- Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., видавши наказ.
3. У задоволенні іншої частини вимог заяви Фізичної особи-підприємця Кірізлєєвої Галини Миколаївни від 19.01.2021 про ухвалення додаткового рішення про компенсацію судових витрат у справі № 908/2553/20 відмовити.
Повний текст додаткового рішення складено та підписано 08.02.2021.
Екземпляр додаткового рішення надіслати сторонам у справі.
Суддя О.Г. Смірнов
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.