ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.02.2021 Справа № 920/2/21

м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поліс»

до - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерагростандарт»,

про стягнення 27397 грн 95 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 03.11.2020 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача 27397 грн 95 коп. суми попередньої оплати за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами 06.03.2019 договору поставки № 2019-0603/11/С (надалі - Договір).

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 2102 грн витрат по сплаті судового збору та 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що ним, на виконання умов Договору, відповідачу було перераховано попередню оплату за товар. Оскільки відповідачем товар на всю суму поставлений не був, то позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення попередньої оплати, однак відповідач попередню оплату у повному обсязі не повернув. Зазначене є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача боргу.

Ухвалою суду від 06.01.2021 було відкрито провадження у справі. Ухвала про відкриття провадження у справі, яка направлялась на адресу відповідача, 13.01.2021 була повернута на адресу суду.

18.01.2021 судом був зроблений Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яким була підтверджена адреса відповідача, зазначена позивачем у позовній заяві.

Отже, ухвала суду направлялась на адресу відповідача, зазначену позивачем та підтверджену даними реєстру, а тому, незважаючи на неотримання за офіційною юридичною адресою поштової кореспонденції, відповідач вважається належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, оскільки судом вчинені всі дії, які передбачені ст. 120 ГПК України.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

06.03.2019 між сторонами було укладено договір поставки № 2019-0603/11/С (а.с.10-14).

Відповідно до п. 1.1 Договору відповідач зобов`язався передати у власність позивача товар, а позивач зобов`язався прийняти і оплатити його.

Між сторонами було укладено додатки №№ 1-5 до Договору (а.с.15-20).

Відповідач виставив позивачу рахунки на оплату № 3070 на суму 568322 грн 50 коп., № 3085 на суму 956149 грн 92 коп., № 3106 на суму 2108467 грн 20 коп. Вищезазначені рахунки були оплачені позивачем, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями (а.с.20-26). Отже, позивач перерахував відповідачу 3632939 грн 62 коп.

Відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 3539742 грн 82 коп. грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних, які підписані сторонами та скріплені печатками сторін (а.с.27-30).

Відповідач недопоставив позивачу товар на суму 93196 грн 80 коп. 29.05.2020 позивач звернувся до відповідача з листом-претензією про повернення 93196 грн 80 коп. попередньої оплати. Відповідач позивачу повернув 65798 грн 65 коп., однак заборгував 27397 грн 95 коп., що підтверджується, в тому числі, актом звірки взаємних розрахунків (а.с.31-33).

Оскільки відповідач заборгованість не повернув, то позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводів позивача. Тому вказані вище обставини є такими, що встановлені судом на підставі належних та допустимих доказів, які надані позивачем.

Отже, між сторонами виникли господарські відносини у сфері поставки, які регулюються нормами ЦК України, з урахуванням особливостей, які передбачені ст.ст. 264-271 ГК України.

Згідно з ст. 526, ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору відповідачу було перераховано позивачем попередню оплату за товар. Оскільки відповідачем товар на всю суму поставлений не був, то позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення попередньої оплати, однак відповідач попередню оплату у повному обсязі не повернув, що є порушенням вищезазначених норм матеріального права.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені права позивача, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 27397 грн 95 коп. попередньої оплати є правомірною, обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Щодо судового збору.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом позовні вимоги позивача до відповідача задоволені, то на відповідача покладаються витрати позивача із сплати судового збору в розмірі 2102 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивач просить суд стягнути з відповідача 10000 витрат на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Сенча Олегом Олександровичем було укладено договір про надання правової допомоги № 11-20 гс від 21.12.2020 (а.с.36-40). До договору була укладена додаткова угода щодо розміру гонорару адвоката, порядку його обчислення та сплати (а.с.41-42).

Адвокат виставив позивачу рахунок на суму 5000 грн (а.с.42). Позивач рахунок оплатив, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.43). Також, адвокатом надано акт про виконання договору від 30.12.2020 та ордер (а.с.45-46).

До матеріалів справи позивачем надано детальний опис робіт, виконаних адвокатом (а.с.44).

Стосовно «консультації з вивченням документів», про яку зазначено в описі робіт» (п.1), то суд дійшов висновку, що вказані дії входять до складання позовної заяви, тому вимога про стягнення оплати за вказаним пунктом є необґрунтованою.

«Підготовка та завіряння додатків документів для подачі до суду» (п.2 опису робіт) не є професійною правничою допомогою, в розумінні зазначених вище норм процесуального права, а тому вимога в цій частині також є необґрунтованою.

Не доведено позивачем і факт підготовки розрахунку пені, оскільки у даній позовній заяві не заявлялась вимога про стягнення пені.

В той же час, витрати на професійну правничу допомогу пов`язані із складанням адвокатом тексту позовної заяви, враховуючи доцільність понесених витрат, з урахуванням складності даної справи та обсягу наданої послуги, є такими, що підлягають відшкодуванню у розмірі 2520 грн (три години роботи адвоката).

Також, судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Ганненком Олегом Сергійовичем було укладено договір про надання правової допомоги № 95/2020 від 21.12.2020 (а.с.48-53).

Адвокат виставив позивачу рахунок на суму 5000 грн (а.с.54). Позивач рахунок оплатив, що підтверджується платіжним дорученням (а.с.55).

Проте до матеріалів справи зазначеним адвокатом не надано детальний опис робіт, виконаних адвокатом, а також акту про виконання договору, що позбавляє суд можливості встановити, які саме послуги надавались позивачу та чи надавались взагалі, з урахуванням того, що адвокатом Сенча Олегом Олександровичем були надані та підтверджені послуги із складання позовної заяви по даній справі. Тому вимога про стягнення 5000 грн витрат на правничу допомогу адвокатом Ганненком Олегом Сергійовичем є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поліс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерагростандарт» про стягнення 27397 грн 95 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерагростандарт» (вул. Шишкарівська, 11, м. Суми, 40007, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поліс» (вул Лазаревського, 15, кв. 3, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ) 27397 грн 95 коп. попередньої оплати, 2102 грн витрат по сплаті судового збору, 2520 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В частині вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Поліс» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтерагростандарт» 7480 грн витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

4. Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Агро-Поліс» наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повні реквізити сторін зазначені у п. 2 резолютивної частини даного рішення.

Повне судове рішення складено 15.02.2021.

Суддя О.Ю. Резніченко