СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"11" лютого 2021 р. Справа № 905/2419/17

Суддя-доповідач: Плахов О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, (вх.№474 Д/2) на ухвалу господарського суду Донецької області від 08.12.2020р. у справі №905/2419/17 (суддя Фурсова С.М., постановлену в м.Харків, час постановлення не зазначено, дата складення повного тексту 08.12.2020р.) постановлену за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал про заміну сторони у виконавчому провадженні

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал, Донецька область, м.Костянтинівка,

до відповідача: Державного підприємства Донецька залізниця, м.Донецьк,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства Українська залізниця , м. Київ, в особі регіональної філії Донецька залізниця, Донецька область, м.Лиман,

про стягнення 22837,90грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.01.2018р. у справі №905/2419/17 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал до Державного підприємства Донецька залізниця про стягнення заборгованості у сумі 18150,00грн., 3% річних у розмірі 889,10грн., інфляційних в сумі 3798,80грн.

На виконання вказаного рішення 08.02.2018р. господарським судом Донецької області було видано відповідний судовий наказ.

30.11.2020р. Товариством з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал подано до господарського суду Донецької області заяву про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі №905/2419/17 з ДП Донецька залізниця на його правонаступника АТ Українська залізниця.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.12.2020р. у справі №905/2419/17 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Люксор Кепітал про заміну боржника у виконавчому провадженні у справі №905/2419/17; здійснено заміну боржника у виконавчому провадженні при виконанні наказу господарського суду Донецької області від 08.02.2018р. у справі №905/2419/17, виданого на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 18.01.2018р. - Державне підприємство Донецька залізниця на його правонаступника Акціонерне товариство Українська залізниця.

Акціонерне товариство Українська залізниця з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 08.12.2020р. у справі №905/2419/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ТОВ Люксор Кепітал про заміну сторони виконавчого провадження.

Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Донецької області від 08.12.2020р. у справі №905/2419/17.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя - доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Так, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Так, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет на 2021 рік", встановлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2021 року у розмірі 2270,00грн.

Виходячи з положень Закону України "Про судовий збір", апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 2270,00грн.

Разом з тим, з матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, та відповідно апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

З врахуванням викладеного, суддя- доповідач дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимог пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Щодо клопотання апелянта про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду, суддя-доповідач зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 та частини 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Тобто, строк подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 08.12.2020р. сплив 28.12.2020р.

З матеріалів доданих до апеляційної скарги вбачається, що апелянтом було подано апеляційну скаргу до господарського суду Донецької області 29.01.2021р., що підтверджується відміткою на поштовому конверті, в якому апеляційна скарга надійшла до господарського суду Донецької області.

З наведеного вбачається, що апеляційна скарга подана з пропуском встановленого статтею 256 Господарського процесуального кодексу України строку на оскарження ухвали місцевого господарського суду.

Разом, з тим, апелянт - Акціонерне товариство Українська залізниця звернулось до апеляційного господарського суду з клопотаннями про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Суддя - доповідач зазначає, що відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відновлення процесуального строку являє собою визнання судом дійсним права вчинити певну процесуальну дію, втраченого внаслідок пропуску заінтересованою особою процесуального строку, який встановлено для його здійснення, з причин, які визнано судом поважними.

За змістом статті 119 Господарського процесуального кодексу України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У відповідності до частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є змагальність сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

В обґрунтування наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду від 08.12.2020р., апелянт посилається на те, що зі змістом повного тексту оскаржуваної ухвали він ознайомився на веб-сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Враховуючи, що для підготовки апеляційної скарги був потрібен певний час, а також ситуацію з поширенням на території країни коронавірусної хвороби (СОVID-19), яка призвела до значних перебоїв нормального функціювання нашого підприємства, апелянт вважає причини пропуску строку на оскарження поважними.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала господарського суду Донецької області від 08.12.2020р. у справі №905/2419/17 була надіслана учасникам справи (у тому числі - Акціонерному товариству Українська залізниця) 10.12.2020р. (т.1 а.с.154 на звороті).

Вказана ухвала була отримана представником апелянта - Акціонерного товариства Українська залізниця 29.12.2020р., про що свідчить повернуте повідомлення про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 673 (т.1 а.с.156).

Отже, матеріали справи свідчать про те, що апелянт ще у грудні 2020 року був обізнаний про наявність оскаржуваної ухвали, та відповідно мав можливість ознайомитись з її повним тестом та звернутись до суду з апеляційною скаргою в строк встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, наданим йому процесуальним законодавством правом на звернення з апеляційною скаргою у встановлений Господарським процесуальним кодексом України строк не скористався.

Суддя - доповідач вважає, що в порушення приписів статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України, апелянтом не обґрунтовано та не надано доказів в підтвердження того, що він був позбавлений можливості оскаржити ухвалу господарського суду Донецької області від 08.12.2020р. у справі №905/2419/17 у встановлені законодавством строки, а наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Жодних інших підстав, які можуть свідчити про поважність підстав пропуску процесуального строку скаржником не наведено, доказів, які свідчили б про те, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії - не додано, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого апелянта, тобто мала суб`єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку не вбачається.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Зокрема, згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV "Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права".

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення від 26.04.2007 у справі Олександр Шевченко проти України, заява №8371/02, п.27 та ухвалу від 14.10.2003 у справі Трух проти України, заява №50966/99,).

З огляду на викладене, судова колегія, у даному випадку не вбачає поважних підстав для відновлення процесуального строку та відмовляє Акціонерному товариству Українська залізниця в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

Згідно з частиною 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення встановлених строків і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга Акціонерного товариства Українська залізниця на ухвалу господарського суду Донецької області від 08.12.2020р. у справі №905/2419/17 підлягає залишенню без руху, з наданням апелянту строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст. 174, ст. 234, п.3 ч.3 ст. 258, ст. ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, суддя- доповідач

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Українська залізниця на ухвалу господарського суду Донецької області від 08.12.2020р. у справі №905/2419/17 залишити без руху.

2.Акціонерному товариству Українська залізниця усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач О.В. Плахов