РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2021Справа № 910/11812/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ергопак"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

про стягнення 201 416, 76 грн.

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ергопак" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (далі - відповідач) про стягнення 201 416, 76 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідачем порушено умови Договору поставки № 010416-09/1п від 01.04.2016 в частині повної та своєчасної оплати за товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 судом відкрито провадження у справі № 910/11812/20, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено відповідачу строки для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив (якщо такий буде подано) - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач, у строк, визначений законом, відзиву не надав, ухвалу про відкриття провадження у справі від 14.08.2020 отримав 31.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 229.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ергопак» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАККО Холдинг" (далі - покупець) укладено Договір поставки № 010416-09/1п, за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язався виробити, упакувати, промаркувати та передати продукцію під торговою маркою «АЯ» у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію в строк та на умовах передбачених Договором.

Як встановлено п. 2.1 Договору постачальник передає покупцеві право власності на продукцію. Моментом передачі права власності на продукцію визначається фактична дата поставки продукції покупцю, що підтверджується підписом уповноваженої особи покупця на накладній оформленій в установленому порядку.

Поставка продукції під торговельною маркою «АЯ» здійснюється окремими партіями згідно заявок покупця на поставку товару (п. 3.1 Договору).

Згідно з п. 4.1 Договору постачальник зобов`язується поставляти продукцію за цінами, визначеними в специфікації (додаток № 1) до даного договору.

Покупець зобов`язується оплатити вартість кожної поставленої партії продукції протягом 40 (сорока) календарних днів х дати поставки товару шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок постачальника (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.5 Договору загальна сума договору визначається, виходячи із загальної вартості всієї продукції, що передається покупцю за цим договором та додатками до нього.

Договір вступає в силу з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє до 31 грудня 2016 року (п. 13.1 Договору).

01.04.2016 між сторонами складено протокол розбіжностей до Договору № 010416-09/1п.

Пунктом 9.1. Договору поставки визначено термін його дії до 31.12.2014 року, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання.

31.12.2016 між сторонами підписано Договір про внесення змін б/н, згідно з яким п. 13.1 договору викладено в наступній редакції: Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017.

29.12.2017 між сторонами підписано Договір про внесення змін б/н, згідно з яким п. 13.1 договору викладено в наступній редакції: Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018.

12.02.2019 між ТОВ "ПАККО Холдинг" (покупець, сторона - 1), ТОВ "ГІППО" (новий покупець, сторона - 2) та ТОВ «Ергопак» (постачальник, сторона - 3) укладено тристоронній договір про заміну сторони у зобов`язаннях в Договорі № 010416-09/1п від 01.04.2016.

Відповідно до п. 1 Договору про заміну сторони у зобов`язаннях сторони замінили в договорі поставки сторону - 1 на сторону -2 з дати підписання договору.

Сторона - 2 приймає на себе права на виконання всіх обов`язків, що виникнуть перед стороною - 3 за договором поставки з дати підписання договору (п. 2 Договору).

31.12.2019 між сторонами підписано Договір про внесення змін б/н, згідно з яким п. 4.2 Договору викладено в наступній редакції: покупець зобов`язується оплатити вартість кожної поставленої партії товару протягом 50 (п`ятдесяти ) календарних днів з дати поставки товару шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок постачальника.

01.05.2020 між ТОВ «ГІППО» та ТОВ «Ергопак» було проведено звірку взаємних розрахунків, що підтверджується відповідним актом.

Як зазначає позивач у відповідача виникла заборгованість з оплати поставленого позивачем товару у розмірі 201 416, 76 грн.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, заперечень не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на правову природу укладених між сторонами договорів поставки, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

На підтвердження виконання позивачем своїх зобов`язань за Договорами, останнім було надано підписані сторонами видаткові накладні, копії яких наявні в матеріалах справи.

Умовами п. 4.2 Договору (в редакції Договору про внесення змін б/н від 31.12.2019) встановлено, що покупець зобов`язується оплатити вартість кожної поставленої партії товару протягом 50 (п`ятдесяти ) календарних днів з дати поставки товару шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок постачальника.

Судом встановлено, що товар за вищевказаними накладними був прийнятий відповідачем без жодних зауважень та заперечень щодо кількості та якості, що свідчить про підписання видаткових накладних без заперечень.

Частинами 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що сума основного боргу у розмірі 201 416, 76 грн відповідачем не сплачена.

В свою чергу відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та умов договору, виконання грошового зобов`язання відповідача по сплаті 201 416, 76 грн, станом на момент розгляду справи, настало.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем основного боргу, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за Договором поставки належним чином доведений та документально підтверджений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 201 416, 76 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ергопак" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (01042, м. Київ, Провулок Новопечерський, буд. 19/3, корпус 2, каб. 33; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ергопак" (08150, Київська область, м. Боярка, вул. Соборності, буд. 36; ) заборгованість у розмірі 201 416 (двісті одну тисячу чотириста шістнадцять) грн 76 коп, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 021 (три тисячі двадцять одну) грн 25 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.02.2021.

Суддя М.Є.Літвінова