ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2021 р. Справа№ 920/713/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області

на рішення Господарського суду Сумської області від 17 вересня 2020 року (повний текст складено 22.09.2020)

у справі № 920/713/20 (суддя Жерьобкіна Є.А.)

за позовом Сумського обласного центру зайнятості в особі Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості

до Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області,

про стягнення 28 006,95 грн., -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Сумський обласний центр зайнятості в особі Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області на свою користь 28 006,95 грн. (а.с. 1-2).

1.2. Позовні вимоги обгрунтовані з посиланням на п. 1 ч. 4 ст. 35 та ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" тим, що ОСОБА_1 поновлено на роботі за рішенням суду.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Сумської області від 17 вересня 2020 року у справі №920/713/20 позов задоволено повністю (а.с. 53-58).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

2.2. Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області звернулось з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2020 у справі №920/713/20 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1 У апеляційній скарзі відповідач зазначає, що позивачем не вживались заходи щодо досудового врегулювання спору, з огляду на що дії суду щодо продовження провадження суперечать ГПК України.

4.2 Також відповідач зазначає про необхідність застосування положень про відшкодування шкоди та те, що підставою для притягнення його до відповідальності є встановлення всіх складових цивільного правопорушення.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1 Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що позов пред`явлено та обґрунтовано з посиланням на ч. 1 ст. 34 та п. 1 ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а не з посиланням на положення про відшкодування шкоди.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2020, матеріали судової справи № 920/713/20 разом з апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2020 поновлено Головному управлінню Пенсійного фонду в Сумській області строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 17 вересня 2020 року у справі № 920/713/20. У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області про звільнення від сплати судового збору - відмовлено. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 17.09.2020 у справі № 920/713/20 залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

6.3. 09.12.2020 р. Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області звернулось з заявою про усунення недоліків.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 17 вересня 2020 року у справі № 920/713/20 та повідомлено сторін про те, що розгляд даної апеляційної скарги вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7. Інші процесуальні дії у справі: не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. Наказом Пенсійного фонду України від 27.06.2018 № 290-о звільнено ОСОБА_1 з посади начальника управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області у зв`язку із реорганізацією, на підставі пункту 4 частини першої статті 83 та пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу".

8.2. 26.07.2018 до Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості гр. ОСОБА_1 звернулася із заявою про надання статусу безробітного (а.с. 25).

8.3. Згідно з наказами від 26.07.2018 № НТ180726 та від 02.08.2018 № НТ180802 гр. ОСОБА_1 наданий статус безробітної та призначена допомога по безробіттю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон).

8.4. Відповідно до абз. "е" пп.5 п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про зайнятість населення" Сумський обласний центр зайнятості в особі Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості виконує функції територіального органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття; виплачує матеріальне забезпечення та надає соціальні послуги, передбачені ст.7 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

8.5. Як вбачається з витягів з наказів про прийняті рішення центром зайнятості, виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 розпочато з 04.08.2018 та припинено, у зв`язку з поновленням на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили, з 28.11.2018 (а.с. 22-23).

8.6. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі №1840/2915/18 від 27.11.2018 визнано протиправним та скасовано наказ Пенсійного фонду України від 27.06.2018 № 290-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", наказ Управління пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області від 03.07.2018 № 10-ОС "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області з 04.07.2018 (а.с. 11-18).

8.7. В силу приписів частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наказом Пенсійного фонду України від 28.11.2018 № 458-о поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області з 4 липня 2018 року (а.с. 19).

8.8. Витягом з наказів про прийняті рішення по особі, довідкою-розрахунком від 20.12.2018 №06/2042 підтверджується, що за період перебування на обліку з 04.08.2018 по 27.11.2018 позивач виплатив ОСОБА_1 допомогу по безробіттю в загальній сумі 28 006,95 грн. Виплату припинено з 28.11.2018 (а.с. 20, 21, 22-23).

8.9. Тростянецька районна філія Сумського обласного центру зайнятості 24.01.2019 звернулася до Південного об`єднаного управління пенсійного фонду України в Сумській області з претензією № 02-11/13 про повернення коштів в сумі 28006 грн. 95 коп., що були виплачені як допомога по безробіттю на підставі ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (а.с. 8).

8.10. У відповіді на претензію №2199/07.1.-11 від 01.02.2019 Південне об`єднане управління пенсійного фонду України в Сумській області зазначило, що бюджет Пенсійного фонду України щорічно затверджується Кабінетом Міністрів України та не містить призначень для виплати коштів за рішенням суду (а.с. 9).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. У постанову Верховного Суду від 15.08.2019 у справі №813/7725/13-а (провадження №К/9901/22269/18) викладено правовий висновок, відповідно до якого: "На обґрунтування заявлених у справі позовних вимог Центр зайнятості послався на частину четверту статті 35 Закону №1533-ІІІ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (далі - Закон №1533-ІІІ), якою передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду, утримується із роботодавця. Отже, спір про стягнення зазначеної у позові суми не є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який у спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій. При цьому відповідач у справі […] у спірних правовідносинах виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як роботодавець поновленої на роботі за рішенням суду особи, якій було виплачено забезпечення та надано соціальні послуги, як безробітній відповідно до Закону №1533-ІІІ. […]Спір про право, що виникає в силу визначеного Законом №1533-ІІІ зобов`язання, за наслідком прийняття судового рішення про поновлення на роботі працівника юридичної особи, яка не перебуває у відносинах владного підпорядкування щодо Центру зайнятості, є за своєю правовою природою господарсько-правовим і підлягає розгляду в судах господарської юрисдикції.

Аналогічний правовий висновок щодо непоширення юрисдикції адміністративних судів на справи за позовами центрів зайнятості про стягнення незаконно отриманих за Законом №1533-ІІІ сум викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №813/6770/13-а, від 23.05.2018 у справі №911/1626/17, від 16.10.2018 у справі №814/2595/16 та від 12.12.2018 №814/2307/18, від 05.06.2019 у справі № 822/724/17".

9.2. Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду у справі №1840/2915/18 від 07.10.2019 замінено боржника за виконавчим листом, виданим 12.09.2019 Сумським окружним адміністративним судом на виконання рішення у справі № 1840/2915/18 (яким визнано протиправним та скасовано наказ Пенсійного фонду України від 27.06.2018 № 290-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", наказ Управління пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області від 03.07.2018 № 10-ОС "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Пенсійного фонду України в Тростянецькому районі Сумської області з 04.07.2018), Південне об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ). Судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2019 № 628 до головного управління були приєднані територіальні управління Пенсійного фонду України Сумської області, в тому числі і Південне об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області; Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області є правонаступником Південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/84782907).

9.3. Рішенням Господарського суду м. Києва від 04.05.2020 у справі № 920/95/20 за позовом Сумського обласного центру зайнятості в особі Тростянецької районної філії Сумського обласного центру зайнятості до Пенсійного фонду України про стягнення 28 006,95 грн., відмовлено у задоволенні позову на тій підставі, що Пенсійний фонд України не є роботодавцем по відношенню до ОСОБА_1 , тому не є належним відповідачем у справі. Судом встановлено, що роботодавцем по відношенню до ОСОБА_1 є Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/89059737).

9.4. За вказаних обставин, з урахуванням положень ч.4 ст.75 ГПК України, саме з Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області як роботодавця відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" має утримуватись сума виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , у зв`язку з поновленням її на роботі за рішенням суду.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1 Враховуючи те, що ОСОБА_1 поновлено на роботі за рішенням суду, колегія суддів враховуючи ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 28 006,95 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Посилання скаржника на приписи ст.ст. 22, 1166, 1173 ЦК України та доводи про те, що наявність шкоди у вигляді безпідставної сплати допомоги по безробіттю, за відсутності інших цивільно-правових елементів шкоди, не є підставою дійти висновку про наявність обов`язку відповідача відшкодувати позивачу шкоду, а також про те, що позивач не наділений повноваженнями стягувати кошти, як виплачену допомогу по безробіттю з органу Пенсійного фонду, колегія суддів вважає помилковими з огляду на те, що позовні вимоги заявлені на підставі ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а право стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду надане позивачу п. 6 ст. 34 вказаного Закону, що у даному випадку, є належним способом захисту, на відміну від визначено положеннями ст.ст. 22, 1166, 1173 ЦК України способу захисту про відшкодування шкоди на необхідності застосування яких наполягає відповідач.

11.2. Також колегія суддів зазначає, що твердження відповідача про те, що позивачем не вживались заходи досудового врегулювання спору спростовується наявним у матеріалах справи листом №02/11/234 від 27.12.2018 (а.с. 6), претензією №02-11/13 від 24.01.2018 (а.с. 8) та відповіддю на неї від 01.02.2019 (а.с. 9) про що також зазначено у позовній заяві.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем порушено право позивача на утримання з роботодавця суми виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.3. Обставини, встановлені рішенням суду в т.ч. в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України ).

13.4. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

13.5. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.6. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.7. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України).

13.8. Відповідно до ч. 6 ст. 252 ГПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

13.9. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України).

13.10. За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

13.11. Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (далі - Закон).

13.12. Зазначеним Законом визначаються правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

13.13. Страхуванню на випадок безробіття підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), включаючи тих, які проходять альтернативну (невійськову) службу, цивільно-правового договору чи на інших підставах, передбачених законом, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби) та інші особи, які проходять службу та отримують грошове забезпечення (далі - військовослужбовці), особи, які провадять незалежну професійну діяльність, фізичні особи - підприємці, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах (ст. 4 Закону).

13.14. Згідно зі ст. 6 Закону, право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги мають застраховані особи.

13.15. Статтею 7 цього Закону передбачено такий вид забезпечення як допомога по безробіттю.

13.16. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

13.17. Згідно із положеннями ч. 2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

13.18. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

13.19. Згідно із п.2 ч.1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

13.20. Відповідно до п. 6 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", фонд має право, в тому числі стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

13.21. За приписами ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримуються, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

13.22. Виходячи з положень вказаних норм, саме із роботодавця утримуються сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Умовами для утримання допомоги по безробіттю з роботодавця є факт її виплати безробітному та поновлення цього безробітного на роботі за рішенням суду.

13.23. За приписами ч. 1 ст. 1 Закону України "Про організації роботодавців, їх об`єднання, права і гарантії їх діяльності" роботодавець - юридична особа (підприємство, установа, організація) або фізична особа - підприємець, яка в межах трудових відносин використовує працю фізичних осіб.

13.24. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну службу" суб`єкт призначення - державний орган або посадова особа, яким відповідно до законодавства надано повноваження від імені держави призначати на відповідну посаду державної служби в державному органі та звільняти з такої посади.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Сумської області від 17 вересня 2020 року у справі №920/713/20 залишити без змін.

14.3. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 17 вересня 2020 року у справі №920/713/20 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області на рішення Господарського суду Сумської області від 17 вересня 2020 року у справі №920/713/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 17 вересня 2020 року у справі №920/713/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант".

4. Справу №920/713/20 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 15.02.2021 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова