ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. Справа№ 910/10090/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засідання апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у місті Києві

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 (повний текст складено 24.09.2020)

у справі №910/10090/20 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро"

до Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про стягнення 84 630,83 грн

УСТАНОВИВ:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції у місті Києві про стягнення 84 630,83 грн страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 у справі №910/10090/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" 70 195 грн 04 коп. основного боргу, 7 255 грн 26 коп. пені, 4 913 грн 65 коп. штрафу, 1 169 грн 29 коп. інфляційних втрат, 1 097 грн 59 коп. - 3% річних та 2 102 грн 00 коп. судового збору.

Рішення обґрунтовано тим, що доказів повернення орендованого майна позивачу або доказів оплати наданих йому послуг за спірний період відповідачем суду не надано, наявність заборгованості не спростовано, контррозрахунку заборгованості за спірний період не надано.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві 23.10.2020 подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 у справі №910/10090/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Слухати справу за відсутності представника Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги, оскільки починаючи з 19.10.2019 відповідач перебуває у стані припинення. Указана обставина на думку апелянта є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та відмови у задоволенні позову повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 задоволено клопотання Головного територіального управління юстиції у місті Києві про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 у справі №910/10090/20, поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 у справі №910/10090/20. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/10090/20 за апеляційною скаргою Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Розгляд справи призначено на 19.01.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 зобов`язано відповідача надати суду оригінал Договору від 12.06.2020 №6292/04 про внесення змін до Договору оренди для огляду та належним чином засвідчену копію для залучення до матеріалів справи, розгляд справи відкладено на 04.02.2021.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 07.05.2019 між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України в особі регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" (далі - балансоутримувач) та Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві (далі - орендар) укладено договір № 85-05/19-В (190181) про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - договір), за умовами якого (п. 1.1. договору) балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі "Учбовий корпус № 2", що знаходиться на його балансі та розташована за адресою: 03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 76-Г, загальною площею 1164,80 кв.м, а також утримання прибудинкової території, а орендар користується зазначеними нежитловими приміщеннями та бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі.

Орендар зобов`язаний підписувати акт виконаних робіт (послуг) наданий балансоутримувачем та повертати його не пізніше 10 календарних днів з дати його отримання. У випадку неповернення орендарем підписаного другого екземпляра акта виконаних робіт (послуг) в зазначений строк, та відсутністю обгрунтованих претензій, здійсненні балансоутримувачем послуги чи роботи вважаються такими, що прийняті орендарем (п. 2.2.6. договору).

Відповідно до п. 2.2.7 договору орендар зобов`язаний не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним місяцем вносити плату за надані послуги на рахунок балансоутримувача згідно отриманих від нього рахунків.

Згідно з пунктом 4.2. договору орендар зобов`язався суму відшкодування за надані послуги перераховувати орендарю на розрахунковий рахунок балансоутримувача не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, згідно з надісланим орендарем рахунком та актом виконаних робіт (послуг).

Факт передачі майна в оренду підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 01.11.2012, який міститься в матеріалах справи.

У період з жовтня 2019 року по грудень 2019 року позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури за надані орендарю послуги за договором та складено акти наданих послуг за період з жовтня 2019 року по грудень 2019 року.

Позивачем 12.11.2019 направлено на юридичну адресу відповідача вищевказані рахунки-фактури та акти наданих послуг, що підтверджується описом вкладення поштового відправлення та квитанцією АТ "Укрпошта", які містяться в матеріалах справи.

Доказами у справі, а саме актом приймання-передачі орендованого майна від 01.11.2012, актами наданих послуг за період з жовтня 2019 року по грудень 2019 року з доказами їх направлення відповідачу, за якими у відповідності до умов п. 2.2.6. послуги вважаються прийнятими відповідачем, підтверджується факт наявності заборгованості у відповідача за надані йому послуги за договором на загальну суму 70195,04 грн.

Доказів повернення орендованого майна позивачу або доказів оплати наданих йому послуг за спірний період відповідачем суду не надано, наявність заборгованості не спростовано, контррозрахунку заборгованості за спірний період не надано.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 70 195,04 грн основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 6.1. договору плата за надані послуги перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі, стягується балансоутримувачу відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

На підставі вищезазначеного п. 6.1. договору, у зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати наданих йому послуг за договором, позивачем нараховано пеню на загальну суму 7 255,26 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за прострочення виконання зобов`язання понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків суми боргу.

На підставі вищевикладених норм закону та умов договору у зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання зобов`язань з оплати наданих йому послуг, позивач в позові просить стягнути з відповідача 4 913,65 грн штрафу.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати наданих послуг у строк, визначений п.4.2. договору, позивачем нараховано відповідачеві 1 169,29 грн інфляційних втрат та 1097,59 грн 3 % річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведеного, колегія суддів зазначає, що вимоги позивача у частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат також підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Щодо тверджень апелянта про те, що починаючи з 19.10.2019 відповідач перебуває у стані припинення, у зв`язку із чим в позові належить відмовити, колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що Головне територіальне управління юстиції у місті Києві знаходиться у стані припинення з 19.10.2019. Тобто Головне територіальне управління юстиції у місті Києві України свою діяльність не припинила, а лише перебуває у стані припинення.

Також судом береться до уваги те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердженні правонаступництва Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) прав та обов`язків Головного територіального управління юстиції у місті Києві, зокрема, на підтвердження передачі повноважень новоствореному органу - Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Київ).

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд у постанові від 21.07.2020 у справі № 910/19256/16.

Також судом береться до уваги також те, що апеляційна скарга у даній справі подана саме Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві, а не новоствореним державним органом.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що перебування відповідача у стані припинення є підставою для відмови у позові.

Ураховуючи викладене колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги Державного підприємства обслуговування повітряного руху України в особі Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру "Київцентраеро" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 у справі №910/10090/20, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 у справі №910/10090/20 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у місті Києві на рішення Господарського суду м. Києва від 24.09.2020 у справі №910/10090/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 24.09.2020 у справі №910/10090/20 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду м. Києва від 24.09.2020 у справі №910/10090/20.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.02.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов