ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

04 лютого 2021 року Справа № 915/1639/20

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В., за участю

секретаря судового засідання: Берко О.В.,

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи-підприємця Ліпських Костянтина Васильовича

( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса представника -

адвоката Пересунько Р.В.: 54000, м.Миколаїв, вул.Даля, буд.22А),

до відповідача: Миколаївської міської ради

(54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20; ідент.код 26565573),

про: визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі №11029 від 20.10.2015, укладеною в редакції позивача,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа за позовом Фізичної особи-підприємця Ліпських Костянтина Васильовича до Миколаївської міської ради про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі №11029 від 20.10.2015, укладеною в редакції запропонованій позивачем.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду від 14.01.2021 передано справу №903/1030/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення питання щодо можливості відступу від висновку, висловленого у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц та №159/5756/18, стосовно застосування положень ст.33 ЗУ "Про оренду землі" (в редакції, яка була чинною до 15.07.2020), оскільки, на думку колегії суддів, розмежування переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк (ч.5 - ст.33 вказаного Закону у вказаній редакції) та поновлення договору оренди землі (ч.6 ст.33 цього ж Закону у вказаній редакції) забезпечить еволюційний та послідовний підхід до впорядкування судової практики щодо застосування норм зазначеного Закону при вирішенні відповідної категорії спорів.

Предметом позову у даній справі є вимога про визнання поновленим укладеного між сторонами договору оренди землі за ч.6 ст.33 ЗУ "Про оренду землі" з тих підстав, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії вказаного договору, належно виконує обов`язки зі сплати орендної плати, а орендодавець не заперечував щодо продовження дії спірного договору на той самий строк та на тих самих умовах.

Згідно п.7) ч.1 ст.228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до ч.3 ст.228 ГПК України з питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Згідно п.11) ч.1 ст.229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

З метою забезпечення повного, всесторонього і об`єктивного розгляду справи та єдності судової практики, у спорах щодо поновлення договору оренди землі на новий строк на підставі відповідної додаткової угоди, оскільки результат розгляду даної справи пов`язаний із результатом касаційного перегляду судового рішення у подібних правовідносинах, а також з метою недопущення порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплено право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд дійшов висновку про необхідність зупинення з власної ініціативи провадження у даній справі, відповідно до п.7) ч.1 ст.228 ГПК України.

Керуючись п.7) ч.1 ст.228, ст.234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №915/1639/20 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19.

2. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, з урахуванням п.4 Розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України (в редакції Закону України №540-ІХ від 30.03.2020) апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписано суддею 09 лютого 2021 року.

Суддя М.В. Мавродієва