ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2021 справа № 914/3122/20

Суддя Юркевич М.В., за участю секретаря Кияк І.В., розглядаючи матеріали

позовної заяви: Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс», м. Львів

до відповідача: Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій», м. Львів

про: стягнення 45 291,32 грн. заборгованості за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів

за участю представників:

від позивача: Гнатів І.М. - представник

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Львівське комунальне підприємство «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» про стягнення 45 291,32 грн. заборгованості за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, з яких: 36 353,65 грн. основний борг, 5 780,23 грн. інфляційні нарахування, 3 157,44 грн. 3% річних.

Ухвалою від 13.12.2020р. було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та надано строк для подання відзиву та доказів по справі.

Станом на 14.01.2021р. від сторін будь-яких заяв та клопотань не поступало.

Ухвалою від 14.01.2021р. розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження було призначено на 09.02.2021р.

В судове засідання 09.02.2021р. з`явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суд не повідомив.

В той же час, від відповідача не поступало відзиву на позов та заперечень проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на наведене, враховуючи те, що відповідач був обізнаний про час та місце судового розгляду справи по суті, що підтверджується інформацією органу поштового зв`язку за трек-номером 063, відповідно до якої ухвала суду від 14.01.2021р. була особисто вручена відповідачу 15.01.2021р., суд дійшов висновку розглядати спір по суті за наявними матеріалами.

Після з`ясування обставин справи та дослідження поданих доказів судом було встановлено наступне:

01.03.2017р. між Львівським комунальним підприємством «Львівспецкомунтранс» (позивачем) та Державним підприємством Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» (відповідачем) було укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів №721150.

За умовами вказаного договору позивач зобов`язався згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, а відповідач своєчасно оплачувати послуги у строки і на умовах передбачених договором.

Як зазначає позивач, в період з 01.01.2018р. по 30.04.2019р. відповідачу надавалися послуги згідно договору, про що свідчать підписані між сторонами акти надання послуг:

1. №673 від 31.01.2018р. на суму 2 820,74 грн.;

2. №2158 від 28.02.2018р. на суму 4 665,17 грн.;

3. №5164 від 31.03.2018р. на суму 4 665,17 грн.;

4. №4261 від 30.04.2018р. на суму 4 665,17 грн.;

5. №8289 від 31.04.2018р. на суму 6 661,71 грн.;

6. №11648 від 30.06.2018р. на суму 4 893,54 грн.;

7. №14258 від 31.07.2018р. на суму 4 893,54 грн.;

8. №16470 від 31.08.2018р. на суму 4 893,54 грн.;

9. №19079 від 30.09.2018р. на суму 5 082,63 грн.;

10. №21421 від 31.10.2018р. на суму 5 139,35 грн.;

11. №23603 від 30.11.2018р. на суму 5 139,35 грн.;

12. №26631 від 31.12.2018р. на суму 5 214,99 грн.;

13. №2558 від 31.01.2019р. на суму 5 124,99 грн.;

14. №3958 від 28.02.2019р. на суму 5 214,99 грн.;

15. №7420 від 31.03.2019р. на суму 5 124,99 грн.;

16. №9905 від 30.04.2019р. на суму 5 214,99 грн.;

Відповідно до п. 11 договору, оплата послуг здійснюється не пізніше, ніж до 20 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надавалися послуги.

27.05.2020р. між сторонами було підписано акт звірки взаєморозрахунків за період надання послуг з 01.01.2018р. по 30.04.2019р., яким було зафіксовано заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 36 353,65 грн.

Як зазначає позивач, з часу підписання акту звірки, відповідач заборгованості в розмірі 36 353,65 грн. не сплатив.

З огляду на наведене, позивач звернувся до відповідача з вимогою про стягнення з останнього 36 353,65 грн. основного боргу, а також за період прострочення з січня 2018р. по жовтень 2020р. 5 780,23 грн. інфляційних нарахувань та 3 157,44 грн. 3 % річних.

Ухвалюючи рішення суд послуговується наступними законоположеннями та своїми висновками:

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Між сторонами по справі було укладено договір про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів №721150.

Як встановлено судом, на виконання вказаного договору, позивач надавав відповідачу послуги, що підтверджується підписаними між сторонами актами надання послуг, що наведені вище.

Заборгованість відповідача перед позивачем за наведеними актами надання послуг складає 36 353,65 грн. підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 27.05.2020р., який міститься в матеріалах справи.

Враховуючи вищенаведене, а також відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем на користь позивача 36 353,65 грн., то суд дійшов висновку, що в цій частині позов підлягає до задоволення.

Крім того, позивач нарахував відповідачу за період прострочення з січня 2018р. по жовтень 2020р. 5 780,23 грн. інфляційних нарахувань та 3 157,44 грн. 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги правильність здійснених позивачем розрахунків та обгрунтованість позовних вимог, судом встановлено, що до стягнення з відповідача підлягає 36 353,65 грн. основного боргу, 1 157,44 грн. 3% річних та 5 780,23 грн. інфляційних втрат.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст. 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» - задовольнити повністю.

2. Стягнути Державного підприємства Міністерства оборони України «Львівський завод збірних конструкцій» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 222, ) на користь Львівського комунального підприємства «Транспортна фірма «Львівспецкомунтранс» (79019, м. Львів, вул. Жовківська, 18, ) 45 291,32 грн. заборгованості за договором про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, з яких: 36 353,65 грн. основний борг, 5 780,23 грн. інфляційні нарахування, 3 157,44 грн. 3% річних та 2 102,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені в ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.02.2021р.

Суддя М.В. Юркевич