ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. Справа№ 925/1345/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Доманської М.Л.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від позивача: Сербуль О.Ю. - довіреність б/н від 11.01.2021

від відповідача: Чакалов А.К. - ордер серії ЧК №169866 від 04.02.2021

розглянувши апеляційну скаргу Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" на рішення господарського суду Черкаської області від 19.11.2020 року

у справі №925/1345/20 (суддя: Спаських Н.М.)

за позовом Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" до Фізичної особи-підприємця Хелетій Олега Павловича

про стягнення 10 277,75 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" звернулась до господарського суду Черкаської області з позовом до ФОП Хелетій О.П. про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 10 277,75 грн., з яких: 10 200,00 грн. основного боргу та 77,75 грн. 3 % річних за період з червня 2020 року по травень 2021 року, яка виникла у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем укладеного 12.06.2017 року з позивачем договору №КБР-82/06/17.

За наслідками розгляду заявлених позовних вимог рішенням господарського суду Черкаської області від 19.11.2020 року у справі №925/1345/20 у позові відмовлено повністю.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивовано втратою чинності з 22.04.2019 року свідоцтва ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" №19/2011 від 24.01.2011 року, як організації колективного управління, як наслідок відсутністю з цієї дати у позивача повноважень надавати відповідачу ліцензію на використання музичних творів і здійснювати збір винагороди (роялті) за таке використання, в тому числі і за спірний період.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 19.11.2020 року у даній справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Остапенко О.М., судді: Копитова О.С., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 21.12.2020 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" на рішення господарського суду Черкаської області від 19.11.2020 року у справі №925/1345/20, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 14.01.2021 року за участю повноважних представників сторін.

Ухвалою суду від 14.01.2021 року відкладено розгляд справи на 04.02.2021 року на підставі положень ст. 216 ГПК України.

У зв`язку з перебуванням суддів Сотнікова С.В. та Копитової О.С. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2021 року для розгляду справи №925/1345/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Доманська М.Л., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 04.02.2021 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №925/1345/20 за апеляційною скаргою ФОП Хелетій О.П. на рішення господарського суду Черкаської області від 19.11.2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні 04.02.2021 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 19.11.2020 року у даній справі та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог позивача, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

04.02.2021 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Черкаської області від 19.11.2020 року у даній справі - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Об`єктами права інтелектуальної власності є літературні та художні твори, які в свою чергу є об`єктами авторського права (ч. 1 ст. 433 ЦК України), до складу яких входять музичні твори (з текстом або без тексту) (п. 1 ч. 1 ст. 433 ЦК України), а також виконання, фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення, які в свою чергу є об`єктами суміжних прав (ч. 1 ст. 449 ЦК України).

До майнових прав інтелектуальної власності на твір відповідно до ч. 1 ст.440 ЦК України відносяться: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

До майнових прав інтелектуальної власності на об`єкт суміжних прав відповідно до ч. 1 ст. 452 ЦК України відносяться: право на використання об`єкта суміжних прав; виключне право дозволяти використання об`єкта суміжних прав; право перешкоджати неправомірному використанню об`єкта суміжних прав, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Як передбачено ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" виключним правом є майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об`єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автору та іншій особі, яка має авторське право, належить виключне право надавати іншим особам дозвіл на використання твору будь-яким одним або всіма відомими способами на підставі авторського договору. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 32 Закону за авторським договором про передачу невиключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має авторське право) передає іншій особі право використовувати твір певним способом і у встановлених межах, при цьому за особою, яка передає невиключне право, зберігається право на використання твору і на передачу невиключного права на використання твору іншим особам. Право на передачу будь-яким особам невиключних прав на використання творів мають організації колективного управління, яким суб`єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що повноваження на колективне управління майновими правами передаються організаціям колективного управління авторами та іншими суб`єктами авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів, укладених у письмовій формі. Згідно ч. 5 ст. 48 Закону визначено, що на основі одержаних повноважень організації колективного управління надають будь-яким особам шляхом укладання з ними договорів невиключні права на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 1109 ЦК України у ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір. Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1110 Цивільного кодексу України ліцензійний договір укладається на строк, встановлений договором, який повинен спливати не пізніше спливу строку чинності виключного майнового права на визначений у договорі об`єкт права інтелектуальної власності.

Як вірно встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 12.06.2017 року між ПО "Українська ліга Авторських суміжних прав" та ФОП Хелетій Олегом Павловичем (далі - Користувач) було укладено договір №КБР-82/06/17.

У відповідності до Договору користувач здійснює використання в комерційній діяльності музичних творів шляхом їх публічного виконання, а УЛАСП надає користувачу на умовах, визначених цим договором, право (невиключну ліцензію) на публічне виконання творів. Користувач, у свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) на поточний рахунок УЛАСП відповідно до умов цього договору та Закону (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору користувач зобов`язується перерахувати на поточний рахунок УЛАСП винагороду (роялті), узгоджену сторонами у відповідних додатках до цього договору. Відповідний загальний щомісячний платіж, що є складовою частиною винагороди (роялті), має перераховуватись не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів до початку місяця, за який він здійснюється.

Не зважаючи на дату укладання договору, користувач здійснює перший платіж за весь місяць (календарний період), в якому було укладено договір. Перший платіж здійснюється не пізніше трьох календарних днів після підписання договору.

Розмір винагороди (роялті) не залежить від кількості творів, що використовуватимуться користувачем під час дії договору та частоти їх використання.

Згідно п. 3.5. Договору сторони підтверджують сплату та збір винагороди (роялті) шляхом підписання щоквартального акту про виплату роялті. У разі необхідності підтвердження виплати винагороди (роялті) щомісячно, обов`язок щодо складання відповідного акту покладається на користувача.

Відповідно до п. 3.6. Договору якщо користувач прострочить платіж стосовно одного місяця на строк більший ніж 4 (чотири) місяці, то користувач повинен буде сплатити УЛАСП штраф, що складає 10% від розміру простроченого платежу. Крім цього, у разі зазначеної прострочки УЛАСП набуває право на дострокове отримання винагороди (роялті) за строк у повному обсязі.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 12.06.2018 року, а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання (п. 6.1. Договору).

Відповідно до п. 6.2. Договору у випадку, якщо жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом місяця до настання зазначеної у п. 6.1. дати, дія договору вважається подовженою на той самий строк і на тих самих умовах, і так кожного разу, коли протягом місяця до завершення строку дії договору не буде належного повідомлення про припинення.

Сторонами в зазначеному пункті детально визначений механізм та умови продовження дії Договору на той же строк, за змістом яких у випадку, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії Договору протягом місяця до настання зазначеної в п. 6.1 дати, дія договору вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії Договору не буде належного повідомлення про припинення.

Доказом такого належного повідомлення сторони визначили лист з доданим до нього Актом припинення використання творів, що має бути підписаний уповноваженими представниками сторін, що має бути надісланий засобами поштового зв`язку (цінним листом), при цьому належним доказом направлення повідомлення є чек відділу поштового зв`язку із зазначенням вказаних в цьому договорі поштових реквізитів сторони, на адресу якої направлено листа, а також опис вкладення з відтиском (печаткою) поштового відділу, який посвідчує відправлення зазначеного вище повідомлення.

Враховуючи, що жодна зі сторін не повідомляла іншу сторону до завершення строку дії договору про його припинення протягом місяця до закінчення попереднього строку дії договору в порядку п. 6.2 Договору, оскільки доказів зворотнього матеріали справи не містять, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в даній ситуації Договір є пролонгованим (продовженим) до 12.06.2021 року у відповідності до п. 6.2. Договору.

Пунктом 6.3. Договору сторони визначили, що цей договір є ліцензійним договором з приводу оплатного використання об`єктів права інтелектуальної власності, тобто творів.

Згідно додатку № 1 до договору від 12.06.2017 року в переліку закладів, в яких користувач здійснює використання творів, вказано заклади:

- м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, 39, площа торгового залу 900 кв.м.;

- м. Черкаси, вул. Громова, 34/4, площа торгового залу 230 кв.м.;

- м. Черкаси, вул. Чіковані, 23/1, площа торгового залу 240 кв.м.;

- м. Черкаси, вул. Гоголя, 460, площа торгового залу 250 кв.м.;

- м. Сміла, вул. Незалежності, 43, площа торгового залу 500 кв.м.

12.06.2017 року між сторонами у справі було укладено додаток № 2, яким погоджено розмір платежу за використання творів:

- розмір щомісячного платежу має складати 170,00 грн. за кожен заклад користувача, зазначений у відповідних додатках до договору.

- загальний розмір щомісячного платежу з дня набуття чинності договору становить 10 200,00 грн.

Згідно умов договору загальний щомісячний платіж, що є складовою частиною винагороди (роялті), має перераховуватись не пізніше ніж за 5 (п`ять) днів до початку місяця, за який він здійснюється.

Водночас, якщо користувач прострочить платіж стосовно одного місяця на строк більший ніж 4 (чотири) місяці УЛАСП набуває право на дострокове отримання винагороди (роялті) за строк у повному обсязі.

Таким чином, на думку позивача, оскільки черговий платіж за червень 2020 року (850 грн.) відповідачем не було сплачено починаючи з 27.05.2020 року, і відповідне прострочення мало місце більш ніж 4 місяці, станом на жовтень 2020 року у позивача виникло право на отримання винагороди за 12 місяців (з червня 2020 року по травень 2021 року) у розмірі 10 200,00 грн.

Беручи до уваги, що відповідач відповідного обов`язку не виконав, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення вказаної заборгованості, а також 3% річних.

Господарський суд Черкаської області, відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, виходив з того, що свідоцтво ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" №19/2011 від 24.01.2011 року, як організації колективного управління, втратило чинність з 22.04.2019 року, а отже, з цієї дати у позивача відсутні повноваження надавати відповідачу ліцензію на використання музичних творів і здійснювати збір винагороди (роялті) за таке використання, в тому числі і за спірний період (з червня 2020 року по травень 2021 року).

Вказаний висновок судом було зроблено на підставі Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15.05.2018 року №2415-VIII "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", а також листа Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №23-13/66269-05 від 04.11.2020.

Однак, судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується.

Так, відповідно до вимог п. 2 Розділ VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", свідоцтва про облік організацій колективного управління, про визначення організацій колективного управління уповноваженими, про уповноваження організацій колективного управління, видані до набрання чинності цим Законом, втрачають чинність через дев`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом, а у сферах, щодо яких Закон передбачає здійснення розширеного та обов`язкового колективного управління, - з оголошеної Установою відповідно до частини четвертої статті 16 цього Закону дати закінчення прийому заяв на участь в конкурсі на акредитацію у відповідній сфері.

Після втрати чинності свідоцтва про облік організацій колективного управління, про визначення організацій колективного управління уповноваженими, про уповноваження організацій юридичні особи, які не були включені до Реєстру організацій колективного управління в порядку, визначеному цим Законом, зобов`язані вчинити дії, передбачені частиною четвертою статті 19 цього Закону, зокрема, протягом зазначеного строку організація повинна повідомити осіб, з якими укладені договори про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, про розірвання договорів.

Під визначенням "розширене колективне управління" в ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону розуміється колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), у визначених цим Законом сферах, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах.

Відповідно до п. ч. 5 ст. 12 Закону, однією зі сфер розширеного колективного управління об`єктами авторського права є публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів.

Як вбачається зі змісту Свідоцтва №19/2011 від 24.01.2011 року, сферою діяльності Позивача, як організації колективного управляння, визначено управління на колективній основі майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підпадає під вищенаведене визначення розширеного колективного управління, а отже й вирішальнім моментом визначення втрати чинності Свідоцтва є оголошення дати закінчення прийому заяв на участь в конкурсі на акредитацію у відповідній сфері.

Тобто, Свідоцтва про облік організацій колективного управління залишаються чинними в частині сфер, в яких має бути відбутись акредитація, до дати закінчення прийому заявок на відповідний конкурс.

Згідно відомостей, зазначених на офіційному сайті Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, 08.09.2020 року опубліковано оголошення про проведення відкритих конкурсів для визнання акредитованих організацій колективного управління у сферах розширеного колективного управління, в тому числі, публічного виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів.

За умовами вказаного оголошення, датою закінчення прийому заяв про акредитацію організації колективного управління визначено 12.10.2020 року.

Отже, датою припинення чинності Свідоцтва №19/2011 від 24.01.2011 року про облік ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" як організації колективного управління у сфері розширеного колективного управління є 12.10.2020 року.

При цьому, на переконання колегії суддів, всі вимоги вказаної організації, які виникли до вказаної дати, не можуть ставитись під сумнів.

За таких підстав судова колегія вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про припинення дії з 22.04.2019 року Свідоцтва про облік організації колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права та суміжних прав №19/2011 від 24.01.2011 позивача, що мало слугувати підставою для припинення зобов`язань за Договором в порядку, передбаченому відповідним пунктом перехідних та прикінцевих положень Закону.

Більш того, судова колегія наголошує, що в силу положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а статтею 525 кодексу передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ст. 204 наведеного кодексу правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що договір між позивачем та відповідачем станом як на дату правопорушення так і на дату розгляду справи є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався та сторонами не розірваний, докази протилежного в матеріалах справи відсутні, як і відсутні докази звернення відповідача до позивача з вимогою про зміну або розірвання вказаного договору у зв`язку із наявністю істотної зміни обставин (припинення дії свідоцтва позивача про облік організації колективного управління внаслідок набрання чинності Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав").

Таким чином, оскільки право на дострокове отримання винагороди (роялті) за весь строк дії договору у повному обсязі виникло у позивача до дати припинення дії його Свідоцтва (12.10.2020 року), а доказів відповідної оплати з боку відповідача матеріали справи не містять, апеляційний господарський суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, та наявність підстав для стягнення з відповідача 10 200,00 грн. заборгованості.

Посилання представника відповідача в суді апеляційної інстанції на те, що відповідач припинив користування наданими у відповідності до умов договору музичними творами у власній господарській діяльності, як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, судом відхиляються, оскільки за наявності чинного договору у відповідача існує обов`язок сплачувати обумовлену цим договором винагороду (роялті) незважаючи на обставини невикористання відповідних об`єктів права інтелектуальної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись вищенаведеним, позивачем було здійснено нарахування відповідачу 77,75 грн. 3% річних за період з 27.05.2020 року по 27.08.2020 року.

Перевіривши розрахунок вказаної суми, судова колегія визнає його таким, що відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а відтак підлягає задоволенню в заявленому розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з порушенням норм чинного законодавства, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В силу положень ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 ГПК України внормовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Згідно матеріалів справи, 12.08.2020 між ПО "Українська ліга авторських і суміжних прав" та Адвокатським об`єднанням "Інтелкрафтс" укладено договір №8.311-А про надання професійної правничої допомоги, за умовами якого Адвокатське об`єднання зобов`язується надати Клієнту професійну правничу допомогу в обсязі і на умовах, що визначні цим Договором, а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надану йому правову допомогу.

Згідно п. 1.2. Договору, професійна правнича допомогу, що надається за цим договором: підготовка позовної заяви та всіх необхідних документів, пов`язаних з розглядом справи, звернення до суду, представництво інтересів клієнта в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій у господарській справі за позовом клієнта до ФОП Хелетій Олега Павловича про стягнення заборгованості за договором від 12.06.2017 року №КБР-82/06/17.

Пунктом 4.1. договору, за надання професійної правничої допомоги клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню винагороду у наступних сумах, зокрема: підготовка позовної заяви, звернення до суду та представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції - 6 000,00 грн., підготовка апеляційної скарги (у разі необхідності), представництво інтересів клієнта та складання необхідних документів в суді апеляційної інстанції - 6 000,00 грн.

На підставі вказаного договору керуючим партнером АО "Інтелкрафтс" 12.08.2020 видано наказ №8.311, за яким здійснення судового представництва та іншого юридичного супроводження доручено адвокатам АО "Інтелкрафтс": Хлєбнікову С.Г. та Сербуль О.Ю.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, надання відповідних послуг позивачу адвокатами АО "Інтелкрафтс" Хлєбніковим С.Г. та Сербуль О.Ю. підтверджується їх присутністю в судових засіданнях, а також складанням й поданням від імені позивача процесуальних документів, які наявні в матеріалах справи №925/1345/20, в тому числі позовної заяви, додаткових пояснень по справі, подання апеляційної скарги.

Так, згідно позовної заяви, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції складають 6 000,00 грн., в той час як відповідні витрати позивача в суді апеляційної інстанції, згідно апеляційної скарги, складають - 10 000,00 грн.

За вказаних вище обставин, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги позивача, скасування оскаржуваного судового рішення та прийняття нового про задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. за подання позовної заяви та 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, а також 3 153,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у відповідності до ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача шляхом їх стягнення на користь позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" на рішення господарського суду Черкаської області від 19.11.2020 року у справі №925/1345/20 задовольнити.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 19.11.2020 року у справі № 925/1345/20 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хелетій Олега Павловича на користь Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" 10 200,00 грн. основного боргу, 77,75 грн. три проценти річних, 2 102,00 грн. судового збору та 6 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хелетій Олега Павловича на користь Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" 3 153,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги та 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

6. Доручити господарському суду Черкаської області видати накази.

7. Копію постанови суду надіслати сторонам у справі.

8. Справу повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 15.02.2021 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді М.Л. Доманська

Б.В. Отрюх