ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" лютого 2021 р. Справа №926/1394/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Желіка М.Б.

Скрипчук О.С.

секретар судового засідання Федорів Н.В.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Жентол від 10.11.2020

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.10.2020 (повний текст складено 19.10.2020, суддя В. Байталюк)

у справі № 926/1394/20

за позовом Чернівецької обласної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю Жентол, с.Берегомет Вижницького району Чернівецької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Обласне комунальне підприємство Центр комунального майна

про усунення перешкод у користуванні майном

представники:

від позивача не з`явилися,

від відповідача Хімчинський Б.Г.,

від третьої особи не з`явилися.

23.06.2020 до Господарського суду Чернівецької області звернулася Чернівецька обласна рада з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) Жентол про:

1) припинення дій, які порушують право власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області та балансоутримувача Обласного комунального підприємства (надалі ОКП) Центр комунального майна шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо знесення проведених робіт, щодо відновлення будівлі операторської (літ. Д), проведення будь-яких будівельних робіт на об`єкті за адресою вул. Енергетична, 2 в м. Чернівці;

2) зобов`язання відповідача звільнити територію за адресою вул. Енергетична, 2 в м. Чернівці від матеріалів, техніки, іншого майна та матеріальних цінностей, яке належить йому або його підрядникам.

Позов мотивований тим, що відповідач всупереч рішенням судів у справах №926/3042/16, №926/3701/16, №910/4032/18 без будь-яких правових підстав та дозвільних документів, в порушення вимог статей 317, 319 Цивільного кодексу України, проводить будівельні роботи на об`єкті, який належить відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 13.07.2020 відкрито провадження у даній справі, а ухвалою від 30.07.2020 до участі у справі залучено ОКП Центр комунального майна як третю особу без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Рішенням суду від 19.10.2020 позов у даній справі задоволено.

Вказане рішення обґрунтовано наступним:

1) спірне нерухоме майно перебувало в оренді відповідача на підставі укладених з позивачем договорів оренди № 10/08 від 15.10.2008 (щодо оренди автозаправної станції з трьох блок-пунктів за адресою: м. Чернівці, вул. Енергетична, 2) та № 1/12 від 01.01.2012 (щодо оренди приміщення операторної АЗС, літ Д, площею 29,8 м. кв. за цією ж адресою), які станом на даний час є припиненими, з чого випливає, що відповідач немає жодної законної підстави володіти, користуватися і розпоряджатися спірним майном;

2) право власності позивача та законність його дій щодо повернення спірного майна з оренди підтверджено рішеннями судів у справах №926/3042/16, №926/3701/16, №910/4032/18, що набрали законної сили і мають преюдиційний характер;

3) відповідач не виконав вказані рішення судів та продовжує незаконно володіти та користуватися майном, яке йому не належить, у зв`язку з чим позов у даній є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є таким, що забезпечить найбільш ефективний захист і сприятиме відновленню порушеного права.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, з огляду на неправильне встановлення судом обставин справи, неповне дослідження доказів та неправильне застосування судом норм матеріального права, у зв`язку з чим просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити повністю.

У своїй апеляційній скарзі скаржник послався на те, що при вирішенні спору про захист права власності особи на нерухоме майно (усунення перешкод у користуванні майном), суд повинен встановити чи існує таке майно, щодо якого заявлені вимоги, та чи існують у позивача правовстановлюючі документи, що підтверджують його право власності на цей об`єкт. Водночас, при вирішенні даної справи суд:

- не взяв до уваги те, що приміщення за адресою: м. Чернівці, вул. Енергетична, 2, яке просить звільнити позивач, не існує ще з 2017 року. Так, 21.09.2017 на виконання наказу Господарського суду Чернівецької області №926/3701/16 старшим виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби було встановлено, що будівля заправки літ. «Д» площею 29,8 кв.м., яка знаходилася за адресою м. Чернівці, вул. Енергетична, 2 розібрана, а на її місці залишився лише фундамент;

- ні позивач, ні третя особа, на балансі в якої перебувало спірне майно, не надали підтверджуючих документів про те, що їм належить право власності на спірне майно, а з 2017 року на фундамент.

Скаржник наголосив, що внаслідок ухвалення оспорюваного рішення, позивач та суд першої інстанції змушують його звільнити територію, яка не належить позивачу, від будівельних матеріалів позивача, які фактично неможливо перенести в інше місце, бо вони є частиною незавершеного будівельного об`єкта.

Позивач подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Стосовно доводів скаржника зазначив наступне:

1) покликаючись в апеляційній скарзі на акт старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу ДВС від 21.09.2017, апелянт замовчує, що спірна будівля була фактично зруйнована до фундаменту ним самим після закінчення дії договору оренди №1/12;

2) у квітні 2019 року балансоутримувач спірного майна (третя особа у даній справі) вчиняв дії на відновлення вказаного майна, що підтверджується договором підряду №01П від 01.04.2019, укладеним з ТзОВ «Ріксон-Плюс», актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми КБ-3. Натомість, протоколом огляду місця події від 20.12.2019, складеним слідчим Садгірського відділення поліції Чернівецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Лясовським І. О. було підтверджено факт проведення ТзОВ «Жентол» робіт за спірною адресою; вказаний протокол підписаний, зокрема, і директором відповідача Цуриком Є.Т., який не заперечував факту проведення працівниками відповідача будівельних робіт та руйнування робіт, проведених третьою особою. Факт проведення відповідачем будівельних робіт за спірною адресою підтверджується також актами позивача від 18.12.2019, 25.01.2020, 27.01.2020, 26.05.2020, 29.06.2020, 05.08.2020 та від 14.08.2020;

3) у відповідь на твердження апелянта про те, що у матеріалах справи немає документів, які посвідчують право власності позивача на вищезазначене майно, позивач додав до відзиву на апеляційну скаргу відповідні документи;

4) рішення суду першої інстанції, яке фактично зобов`язує апелянта звільнити територію, де знаходиться об`єкт позивача, є відповідною реакцією на незаконні дії апелянта щодо руйнування будівлі, на яку апелянт не має права, та подальше самовільне будівництво, оскільки договір є припиненим, з чого випливає, що апелянт немає жодної законної підстави володіти, користуватися і розпоряджатися спірним майном. Крім того, Верховний Суд України у постанові Судової палати у цивільних справах від 27.05.2015 року у справі №6-92 цс15 зазначив, що коли між позивачем, власником майна і відповідачем, який користується майном не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору укладеного з позивачем, то власник майна може застосувати спосіб захисту передбачений ст. 391 ЦК України.

В судовому засіданні 04.02.2021 представник відповідача заявив усне клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який підтверджує право власності на нерухоме майно за адресою вул. Енергетична, 2 в м. Чернівці у особи, яка не є учасником даної справи. При цьому, відповідач не обґрунтував поважності причин неподачі вказаного доказу до суду першої інстанції згідно ч.3 ст. 269 ГПК України. Оглянувши відповідний витяг, колегія суддів встановила, що інформація про право власності у ньому була внесена станом на червень 2020 року, тобто, станом на час розгляду спору у даній справі судом першої інстанції. Крім того, з вказаного витягу не вбачається, що він стосується саме спірного майна. В той же час, матеріалами даної справи підтверджується факт належного повідомлення судом першої інстанції відповідача про розгляд даної справи. З огляду на наведене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про відмову у клопотанні відповідача про долучення даного витягу до матеріалів справи на стадії апеляційного перегляду.

Позивач не забезпечив участі повноважного представника у судовому засіданні, однак подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Третя особа не подала відзиву чи письмових пояснень на апеляційну скаргу, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судових засідань у даній справі.

Зважаючи на наведене та те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, враховуючи те, що явка учасників судового процесу не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає, що розгляд апеляційної скарги можливо здійснити без участі представників позивача та третьої особи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з огляду на наступне:

З матеріалів даної справи вбачається, що між особами, які є сторонами у даній справі, вже існували судові спори, що стосувались нерухомого майна за адресою: м. Чернівці, вул. Енергетична, 2.

Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 12.01.2017 у справі №926/3042/16 було відмовлено в позові ТзОВ Жентол до відповідача Чернівецької обласної ради, предметом якого було визнання укладеним договору купівлі-продажу об`єктів приватизації нерухомого майна, яке було об`єктом оренди за договорами № 10/08 від 15.10.2008 та №1/12 від 01.01.2012 (автозаправна станція з трьох блок-пунктів та приміщення операторної АЗС літ. Д). Вказане рішення було залишене без змін постановами судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11.01.2017 у справі № 926/3701/16 було задоволено позов Чернівецької обласної ради до відповідача ТзОВ «Жентол» та зобов`язано останнє звільнити орендоване нерухоме майно, а саме, будівлю заправки літ. Д площею 29,80 кв.м (приміщення операторної АЗС), що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул. Енергетична, 2 та передати балансоутримувачу ОКП «Центр комунального майна», як уповноваженому представнику за актом приймання передачі до 30.01.2017. Вказане рішення суду було залишено без змін постановами судів апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/4032/18 від 10.07.2018 було відмовлено в позові ТзОВ Жентол до відповідача Чернівецької обласної ради, предметом якого було визнання права спільної часткової власності на об`єкт незавершеного будівництва автозаправної станції, яка знаходиться в м. Чернівці по вул. Енергетичній, 2 з часткою спільної часткової власності в розмірі 92%. Вказане рішення суду було залишено без змін постановою суду касаційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищенаведеними рішеннями господарських судів було встановлено, зокрема, наступні обставини:

15.10.2008 між Чернівецькою обласною радою та ПП Женнафта, правонаступником якого є ТзОВ Жентол, було укладено договір №10/08, предметом якого була оренда автозаправної станції з трьох блок-пунктів за адресою: м. Чернівці, вул. Енергетична, 2, яка перебувала на балансі ОКП Інватранс (правонаступник ОКП «Центр комунального майна»). Пунктом 1.3 цього договору було встановлено, що майно передається в оренду для реконструкції та розміщення автозаправної станції, а пунктом 1.2 що строк дії цього договору - до 13.10.2011.

01.01.2012 між Чернівецькою обласною радою та ТзОВ Жентол було укладено договір №1/12, предметом якого була оренда нерухомого майна приміщення операторної АЗС літ. Д загальною площею 29,8 кв.м, що розташоване за адресою: м.Чернівці, вул. Енергетична, 2 та перебуває на балансі ОКП «Інватранс». Пунктом 1.3 цього договору було встановлено, що майно передається в оренду для розміщення операторної АЗС з можливою реконструкцією, а пунктом 1.2 що строк дії цього договору - до 30.12.2014.

Додатковими угодами до вищевказаних договорів від 29.03.2016 сторони продовжили термін їх дії до 30.09.2016.

Рішенням Чернівецької обласної ради № 29-25/14 від 11.04.2014 ТзОВ Жентол було надано дозвіл на реконструкцію орендованого майна відповідно до договорів оренди №10/08 від 15.10.2008 та №1/12 від 01.01.2012.

Пунктами 2.1, 2.3 даного рішення встановлено, що після реконструкції та введення в експлуатацію орендованого майна ТзОВ «Жентол» відшкодовує Чернівецькій обласній раді вартість орендованого майна, яка визначається звітом про експертну оцінку; після відшкодування вартості майна ТзОВ Жентол стає власником реконструйованого майна в тій його частині, яка в ході проведення робіт з реконструкції буде демонтована (ліквідована) повністю.

Рішенням Чернівецької обласної ради №44-4/16 від 15.03.2016 було затверджено звіти про незалежну оцінку вартості приміщення операторної АЗС літ. Д і про незалежну оцінку машин та обладнання (пункт 1); викладено в новій редакції пункти 2.1, 2.3 рішення № 29-25/14 від 11.04.2014, відповідно до якої було зазначено про відшкодування ТзОВ «Жентол» вартості орендованого майна до початку реконструкції (пункт 2).

Рішенням Чернівецької обласної ради №193-7/16 від 21.09.2016 пункт 1 рішення від 15.03.2016 №44-4/16 щодо затвердження звітів про незалежну оцінку майна було скасовано.

29.09.2016 Чернівецька обласна рада звернулась до ТзОВ «Жентол» з листом № 01-14/39-741, в якому зазначила, що відповідно до висновку постійної комісії з питань приватизації та управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 29.08.2016 договори оренди №10/08 від 15.10.2008 та №1/12 від 01.01.2012 на новий термін продовжуватись не будуть. Після закінчення дії договорів, товариство має передати у 10-денний термін орендоване майно за актом приймання-передачі повноважному представнику ради - ОКП «Центр комунального майна».

Відповідні обставини вбачаються також і з доказів, що були долучені позивачем до матеріалів даної справи.

Відмовляючи в позові ТзОВ «Жентол» у справі №926/3042/16 про визнання укладеним договору купівлі-продажу об`єктів приватизації, суди виходили з того, що ТзОВ «Жентол» не було дотримано встановленого порядку для приватизації спірного майна, оскільки останнє не зверталось до ради з відповідною заявою про приватизацію, а також у зв`язку із тим, що після завершення терміну дії договорів оренди товариство втратило право на приватизацію.

Задовольняючи позов Чернівецької обласної ради у справі № 926/3701/16 про зобов`язання звільнити орендоване нерухоме майно та передати його балансоутримувачу ОКП «Центр комунального майна», суди виходили з того, що позивач у встановленому порядку відмовився продовжувати договір оренди від 01.01.2012 на новий строк, про що належним чином повідомив відповідача листами № 01-14/39-741 від 29.08.2016, № 01-14/39-893 від 11.10.2016, а також листом балансоутримувача № 82 від 30.09.2016.

Відмовляючи в позові ТзОВ «Жентол» у справі № 910/4032/18 про визнання права спільної часткової власності на об`єкт незавершеного будівництва, який знаходиться в м. Чернівці по вул. Енергетичній, 2, суди виходили з того, що створення позивачем нової речі (новоствореного нерухомого майна), як результату поліпшення орендованого майна, не відбулося, оскільки вказане майно не було введене в експлуатацію та зареєстроване у встановленому законом порядку. При цьому, у постанові суду касаційної інстанції було встановлено, що протягом березня-серпня 2016 року ТзОВ «Жентол» проводило роботи з реконструкції орендованої АЗС.

Підставами для подання позову у даній справі стали наступні фактичні обставини:

Актом державного виконавця від 21.09.2017 було встановлено, що будівля заправки літ. Д площею 29,80 кв.м (приміщення операторської АЗС) розібрана, балансоутримувачу передано фундамент, цеглу від розібраної операторної та територію, на якій розташований вищезазначений фундамент.

В зв`язку з необхідністю відновлення вказаної будівлі, 01.04.2019 між ОКП Центр комунального майна (замовник) та ТзОВ Ріксон Плюс (підрядник) був укладений договір підряду № 01П, відповідно до якого підрядник зобов`язувався в межах договірної ціни виконати власними та залученими силами в терміни і за цінами, обумовленими у даному договорі роботи по реконструкції (відновленню) будівлі операторської (літ. Д) по вул. Енергетичній 2 в м. Чернівці з додержанням будівельних норм і правил.

Відповідно до пункту вказаного 2 договору, загальна вартість підрядних робіт визначалась в сумі 239106 грн. Відповідно до акта приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за квітень 2019 року та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми № КБ-3 за квітень 2019 року були виконані роботи на суму 56434,80 грн.

Водночас, у період з грудня 2019 року по серпень 2020 року будівельні роботи за адресою: м.Чернівці, вул. Енергетична, 2 здійснював і відповідач.

Так, протоколом огляду місця події від 20.12.2019, складеного слідчим Садгірського відділення поліції Чернівецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Лясовським І. О. було підтверджено проведення робіт ТзОВ Жентол за адресою: вул. Енергетична, 2. Протокол огляду підписаний, зокрема, і директором ТзОВ Жентол ОСОБА_1 , який не заперечував факту проведення працівниками товариства будівельних робіт та руйнування, при цьому, робіт проведених ОКП Центр комунального майна.

Обставини проведення відповідачем відповідних будівельних робіт на місці будівлі операторської літ. Д, внаслідок чого було пошкоджено (знищено) результати проведених позивачем у 2019 році робіт, підтверджуються також складеними балансоутримувачем ОКП Центр комунального майна актами від 18.12.2019, 25.01.2020, 27.01.2020, 26.05.2020, 29.06.2020, 05.08.2020 та від 14.08.2020 з відповідною фотофіксацією.

З долучених позивачем свідоцтва про право власності від 29.06.2006, витягу про реєстрацію права власності від 30.06.2006, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.11.2020 за №232865920 та витягу з Державного земельного кадастру України від 07.10.20020 за №НВ-020 вбачається, що як об`єкт нерухомості (який включає у себе будівлю заправки літ.Д пл. 29,8 кв.м), так і земельна ділянка за адресою: м.Чернівці, вул. Енергетична, 2 перебувають у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно з частинами 5, 6 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, у тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Відповідно до частини другої статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Статтею 20 Цивільного кодексу України передбачено, що право на захист кожна особа здійснює на власний розсуд.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як було зазначено вище, предметом позову у даній справі є дві вимоги Чернівецької обласної ради: 1) про заборону відповідачу вчиняти будь-які дії щодо знесення проведених робіт, щодо відновлення будівлі операторської (літ. Д) та щодо проведення будь-яких будівельних робіт на об`єкті за адресою вул. Енергетична, 2 в м. Чернівці; 2) про зобов`язання відповідача звільнити територію за адресою вул. Енергетична, 2 в м. Чернівці від матеріалів, техніки, іншого майна та матеріальних цінностей, яке належить йому або його підрядникам.

Матеріалами даної справи підтверджується те, що на підставі договорів оренди майна № 10/08 від 15.10.2008 та № 1/12 від 01.01.2012 відповідач набував права оренди на автозаправну станцію з трьох блок-пунктів та на приміщення операторної АЗС літ. Д площею 29,8 м. кв. за адресою: м. Чернівці, вул. Енергетична, 2 з метою їх реконструкції та розміщення автозаправної станції.

Строк дії обох договорів оренди сплив 01.10.2016. Після завершення строку дії цих договорів позивач у встановленому порядку відмовився продовжувати дію договорів та правомірно пред`явив до відповідача вимогу про повернення належного йому майна. Правовідносини між сторонами із вказаних питань були предметом судового розгляду у справах №926/3042/16, №926/3701/16, № 910/4032/18.

Право власності позивача та законність його дій щодо повернення майна підтверджено рішеннями судів у вказаних справах, що набрали законної сили і є преюдиційними. Крім того, вказані обставини підтверджені й доказами, що містяться у матеріалах даної справи.

Враховуючи те, що договори оренди майна № 10/08 від 15.10.2008 та №1/12 від 01.01.2012 між Чернівецькою обласною радою і ТзОВ Жентол є припиненими, відповідач не має жодної законної підстави користуватися спірним майном і здійснювати відповідні будівельні роботи.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, як такого, що ухвалено відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Жентол відмовити.

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.10.2020 у справі №926/1394/20 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно статтей 287, 288 ГПК України.

Справу повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Повний текст постанови складено 10.02.2021.

Головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя М.Б. Желік

суддя О.С. Скрипчук