РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2021Справа № 910/16603/20
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом доКомунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" Житлово-будівельного кооперативу "Обчислювач - 4"
про стягнення 24 979, 95 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради "Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Житлово-будівельного кооперативу "Обчислювач-4" (надалі - відповідач) про стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію в розмірі 22 174, 43 грн, інфляційних втрат в розмірі 1 640, 91 грн, 3% річних в розмірі 1 164, 61 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2020 відкрито провадження у справі №910/16603/20. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у зв`язку з чим надано відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

23.11.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив про те, що послуги, що були надані послуги з постачання теплової енергії були неналежної якості, а окрім того, відповідач заявив про застосування до вимог позивача позовної давності, у зв`язку із чим просив суд відмовити у задоволенні позову.

08.12.2020 від позивача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що дізнався про порушене право з моменту укладення договору цесії з ПАТ Київенерго, а тому термін позовної давності позивачем не пропущено.

Поряд із тим, розглядаючи дану справу судом враховано, що згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19" від 11.03.2020 за №211 з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України установлено карантин.

Водночас, з огляду на ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд також враховує припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням введених обмежень, пов`язаних із запровадженням в Україні карантину), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, з урахуванням наявного у сторін права на продовження відповідних процесуальних строків у зв`язку із запровадженням карантину, суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (енергопостачальна організація) та Житлово-будівельний кооператив "Обчислювач-4" 01.11.1999 уклали договір постачання теплової енергії у гарячій воді № 810327, за яким енергопостачальна організація зобов`язалась поставляти відповідачу теплову енергію у гарячій воді, а відповідач - оплачувати її вартість.

Позивачем та Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (енергопостачальна організація) 11.10.2018 укладено договір про відступлення права вимоги № 601-18, за яким енергопостачальна організація відступила, а позивач набув права вимоги до відповідача за договором № 810327 від 01.11.1999 на суму 82 525, 08 грн.

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини першої статті 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 517 Цивільного кодексу України встановлено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Пунктом 3.1.1 договору про відступлення права вимоги № 601-18 від 11.10.2018 встановлено, що сторони договору підтверджують, що на дату підписання додатку № 1 до цього договору за актами прийому-передачі кредитор передав позивачу оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається, а також інші документи та інформацію (але в будь-якому випадку без виключень та обмежень договори та будь-яка первинна документація, яка підтверджує стан розрахунків споживача із кредитором, електронні інформаційні реєстри, бази, розрахунки позовних вимог, що заявлені до стягнення із споживачів у судових спорах, рішення за результатами розгляду яких на дату укладення цього договору не прийняті, акти звіряння розрахунків).

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство "Київенерго" у період жовтня 2014 року по березень 2015 року поставило відповідачу теплову енергію на суму 22 174, 43 грн.

Пунктом 2 додатку № 4 до договору № 810327 від 01.11.1999 встановлено, що відповідач до початку розрахункового періоду сплачує вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

Відповідно до пункту 3 додатку № 4 до договору № 810327 від 01.11.1999 при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, ця кількість перевищення самостійно сплачується відповідачем не пізніше 25 числа поточного місяця.

Доказів оплати відповідачем вказаної позивачем суми заборгованості суду не надано.

Між тим, у своєму відзиві, відповідач подав до суду заяву про застосування строків позовної давності до вимог позивача про стягнення основного боргу.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Припис статті 262 Цивільного кодексу України прямо вказує, що заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Отже, заміна первісного кредитора новим кредитором не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності - строку, у межах якого позивач міг звернутися з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 810327 від 01.11.1999.

Термін, у який кредитор за зобов`язаннями по договору № 810327 від 01.11.1999, що були передані відповідно до договору відступлення права вимоги № 601-18 від 11.10.2018 (в даному разі зобов`язання кредитора перейшло до позивача) мав скористатись своїм правом на звернення до суду з вимогами до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 22 174, 43 грн за поставлену теплову енергію у термін до 26.04.2018.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з даною позовною заявою у жовтні 2020 року, тобто з порушенням трирічного строку позовної давності.

Згідно частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 22 174, 43 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію, у зв`язку з пропуском позивачем строків позовної давності.

Також позивач також просить суд стягнути з відповідача 22 174, 43 грн, інфляційних втрат в розмірі 1 640, 91 грн, 3% річних в розмірі 1 164, 61 грн.

Статтею 266 Цивільного кодексу України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Враховуючи пропуск строку позовної давності за основою вимогою, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 22 174, 43 грн та інфляційних втрат в розмірі 1 640, 91 грн, 3% річних в розмірі 1 164, 61 грн, задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 126, 129, ч. 3 ст. 130, ст. ст. 165, 178, 202, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256, ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 08.02.2021 року.

Суддя Ю.О. Підченко