РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.01.2021Справа № 910/14614/20

За позовом Фізичної особи-підприємця Білоконь Єлизавети Олегівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Груп Україна"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кошляк М.І.

Представники учасників справи:

від позивача Мусієнко Н.Є. (адвокат);

від відповідача Лубинець А.В. (адвокат).

В судовому засіданні 28.01.2021 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників позивача та відповідача, що повне рішення буде складено 09.02.2021 року.

СУТЬ СПОРУ:

25 вересня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Фізичної особи-підприємця Білоконь Єлизавети Олегівни (позивач) надійшла позовна заява б/н б/д до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Груп Україна" (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку витребувати із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Форум Груп Україна" належне Фізичній особі-підприємцю Білоконь Єлизаветі Олегівні майно на суму 189 567,00 грн., а саме: монітор DELL SE2416H (210-AFZC) - 15 шт.; монітор DELL SE2416H BLACK - 6 шт.; монітор DELL SE2419H BLACK - 1 шт.; дошка Buromax коркова 90х120 см - 1 шт.; фліпчарт 75х100 - 1 шт.; дошка коркова 100x150 - 2 шт.; монітор Philips 240V5QDSB - 11 шт.; патч-корд UTP CAT5e, синій 0,5м Eserver - 50 шт.; патч-корд UTP CAT5e, синій 2м Eserver - 5 шт.; патч-корд UTP CAT5e, синій 3м Eserver - 5 шт.; монітор Philips 243V5QSBA/01 - 7 шт.; монітор Philips 240V5QDAB - 1 шт.; монітор Philips ID: 223v5 - 2 шт.; монітор Philips ID:236V3LAB/01 - 3 шт.; монітор Philips 243V5QНАВА - 1 шт.; монітор AOC M2470SWH Black - 1 шт.; монітор DELL SE2416H - 1 шт.; монітор Samsung S24E390HL - 2 шт.; монітор Philips 278E9QJAB/00 - 1 шт.; монітор Philips ID: 236V3LAB8/01 - 1 шт.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач протиправно, без достатніх правових підстав утримує майно, власником якого є Фізична особа-підприємець Білоконь Єлизавета Олегівна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/14614/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.10.2020 року.

20.10.2020 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, в якому відповідач проти позовних вимог заперечив, мотивуючи це тим, що позивач повинен був надати докази на підтвердження права власності на спірне майно та довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність у останнього правових підстав для володіння цим майном. Крім того, відповідач вказав, що за відсутності описів, ознак та характеристик, які б дозволяли ідентифікувати та індивідуалізувати майно, тому надані позивачем докази не підтверджують знаходження спірного майна у незаконному володінні відповідача.

В підготовчому засіданні 27.10.2020 року судом оголошувалася перерва.

У зв`язку з перебуванням судді Коткова О.В. у відпустці, підготовче засідання у даній справі, призначене на 10.11.2020 року не відбулося, підготовче засідання призначено на 01.12.2020 року, про що сторін було повідомлено ухвалою суду від 30.10.2020 року.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 01.12.2020 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/14614/20 до судового розгляду по суті на 15.12.2020 року.

В судовому засіданні 15.12.2020 року судом оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 28.01.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив та просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2019 року між Фізичною особою-підприємцем Білоконь Єлизаветою Олегівною (позивач, виконавець) та Корпорацією «Varteg, Inc.» (замовник) укладено договір про надання послуг у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем № 28-03-2019/YB, відповідно до п. 1.1. якого, виконавець за завданням замовника зобов`язується виконувати роботи та надавати послуги у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, а саме: обслуговування та підтримки інформаційної системи компанії замовника, а замовник зобов`язується приймати і сплачувати виконані роботи/надані послуги у відповідності з умовами та вимогами цього договору.

10.04.2019 року між Фізичною особою-підприємцем Білоконь Єлизаветою Олегівною (позивач, покупець) та Фізичною особою-підприємцем Массальським Максимом Володимировичем (продавець) укладено договір купівлі-продажу № SPA/2019, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця офісні меблі, комп`ютерну техніку, інше обладнання, визначені у додатку 1 до цього договору (товар), а покупець у порядку і на умовах, визначених цим договором, зобов`язується прийняти і оплатити такий товар.

Згідно з п. 2.2. договору продавець зобов`язується передати товар, а покупець прийняти товар за адресою: вул. Пимтненка, 13, м. Київ.

У додатку 1 до договору купівлі-продажу № SPA/2019 від 10.04.2019 року визначено перелік товару, а саме: монітор DELL SE2416H (210-AFZC) - 15 шт.; монітор DELL SE2416H BLACK - 6 шт.; монітор DELL SE2419H BLACK - 1 шт.; дошка Buromax коркова 90х120 см - 1 шт.; фліпчарт 75х100 - 1 шт.; дошка коркова 100x150 - 2 шт.; монітор Philips 240V5QDSB - 11 шт.; патч-корд UTP CAT5e, синій 0,5м Eserver - 50 шт.; патч-корд UTP CAT5e, синій 2м Eserver - 5 шт.; патч-корд UTP CAT5e, синій 3м Eserver - 5 шт.; монітор Philips 243V5QSBA/01 - 7 шт.; монітор Philips 240V5QDAB - 1 шт.; монітор Philips ID: 223v5 - 2 шт.; монітор Philips ID:236V3LAB/01 - 3 шт.; монітор Philips 243V5QНАВА - 1 шт.; монітор AOC M2470SWH Black - 1 шт.; монітор DELL SE2416H - 1 шт.; монітор Samsung S24E390HL - 2 шт.; монітор Philips 278E9QJAB/00 - 1 шт.; монітор Philips ID: 236V3LAB8/01 - 1 шт.

На підставі видаткової накладної № 1 від 10.04.2019 року продавець передав, а покупець прийняв товар, перелік якого визначено у додатку 1 до договору купівлі-продажу № SPA/2019 від 10.04.2019 року.

Вказане майно було розміщене в офісних приміщеннях, які знаходиться на території БЦ «Форум Ділове Містечко» за адресою: вул. Миколи Пимоненка, 13, корпус 5, поверх 4, офіс 5в/2, корпус 7, поверх 1, офіс 7B/12, корпус 6, поверх 5, офіс 6А/502, про що сторонами було складено акт про розміщення обладнання від 17.04.2019 року. У зазначеному акті вказано, що для повернення майна ФОП Білоконь Є.О. направляє Корпорації «Varteg, Inc.» лист-звернення в довільній формі щодо повернення такого майна.

Позивач на підтвердження належності йому на праві власності спірного майна надав договір купівлі-продажу № SPA/2019 від 10.04.2019 року, додаток 1 до договору, видаткову накладну № 1 від 10.04.2019 року, оборотно-сальдову відомість по рахунку та акт про розміщення обладнання від 17.04.2019 року.

22.05.2020 року позивач звернувся до Корпорації «Varteg, Inc.» з проханням повернути майно, що знаходиться в БЦ «Форум Ділове Містечко».

Листом № 03062020 від 03.06.2020 року Корпорація «Varteg, Inc» повідомила позивача, що компанія вживає заходи для повернення ФОП Білоконь Є.О. належного їй майна, однак ТОВ "Форум Груп Україна" протиправно перешкоджає у вивезенні майна та відмовляє у доступі до нього.

Посилаючись на вищенаведені обставини, та вказуючи, що відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним, позивач визначає саме такою особою (яка безпідставно заволоділа його майном та в якої таке майно перебуває в натурі) відповідача, та просить суд витребувати із незаконного володіння майно, перелік якого визначено у п. 3 прохальної частини позовної заяви, на суму 189 567,00 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що згідно договорів суборенди № ДС 1703 від 15.12.2017 року, № ДС 1860 від 18.09.2018 року та № 7392 від 01.04.2019 року, укладених між Корпорацією «Varteg, Inc.», як суборендарем, та ТОВ "Форум Груп Україна", як орендарем, Корпорація «Varteg, Inc.» є суборендарем нежитлових приміщень, які знаходиться на території БЦ «Форум Ділове Містечко» за адресою: вул. Миколи Пимоненка, 13, корпус 5, поверх 4, офіс 5в/2, корпус 7, поверх 1, офіс 7B/12, корпус 6, поверх 5, офіс 6А/502.

У зв`язку з невиконанням Корпорацією «Varteg, Inc.» зобов`язань по сплаті сервісних послуг та орендної плати за вищевказаними договорами суборенди, ТОВ "Форум Груп Україна" були застосовані до Корпорації «Varteg, Inc.» оперативно-господарські санкції, які полягали, зокрема, у обмеженні з 12 години ранку 03.06.2020 року доступу суборендаря та його працівників до офісних приміщень, про що були складені відповідні акти заборони доступу та опечатування нежилих приміщень. Застосування оперативно-господарських санкцій передбачено умовами договорів суборенди № ДС 1703 від 15.12.2017 року, № ДС 1860 від 18.09.2018 року та № 7392 від 01.04.2019 року, а саме п. 5.4., 12.6. Повідомлення про застосування до Корпорації «Varteg, Inc.» оперативно-господарських санкцій були отриманні уповноваженим представником Корпорації Білоконь Є.О. 01.06.2020 року, про що свідчить підпис представника у нижньому правому куті цих повідомлень.

Також відповідач вказує, що позивачем не зазначено будь-які описи, ознаки та характеристики заявленого до повернення майна, що виключає можливість його ідентифікації та індивідуалізації.

Крім того, зазначаючи про те, що позивачем жодним чином не доведено права власності на спірне майно, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Виходячи з цієї норми, фактичне володіння передбачає фактичне панування особи над річчю.

Під незаконним володінням слід розуміти фактичне володіння річчю, яке не має правової підстави (передбаченої законом, договором чи адміністративним актом) або правова підстава якого відпала чи визнана недійсною.

Аналіз вказаної норми та зміст позовних вимог за даним позовом свідчить про те, що даний позов відноситься до віндикаційних позовів (витребування майна з чужого незаконного володіння).

Віндикація - витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Віндикаційним позовом захищаються права власності в цілому, оскільки він пред`являється в тих випадках, коли порушені права володіння користування та розпорядження одночасно. Однак право власності за власником зберігається, тому що може бути підтвердженим правовстановлюючими документами, або іншими письмовими доказами.

Позивачем за віндикаційним позовом є неволодіючий власник. Відповідачем за віндикаційним позовом виступає незаконний володілець майна, який може і не знати про неправомірність і незаконність свого володіння та утримання такого майна. Незаконним володільцем визнається така особа, яка здійснює володіння майном без належних правових підстав.

Володіння - це фактичне, фізичне панування над майном, яке передбачає повний фізичний контроль його власника чи законного володільця.

Власник має право витребувати своє майно від особи, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Предметом доказування у справах за позовами про витребування майна з чужого незаконного володіння становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння, як то факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, перебування його в натурі у відповідача та інше.

Підставою віндикаційного позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння, зокрема факти, що підтверджують право власності на витребуване майно, вибуття його з володіння позивача, знаходження його в натурі у відповідача, які і становлять предмет доказування.

Предметом доказування у такій справі є обставини, що мають засвідчити правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, а саме: підтверджують його право власності або інше речове право титульного володільця на витребуване майно; вибуття майна з володіння позивача; наявність майна в натурі у володінні відповідача; відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном. Правові позиції щодо особливостей віндикації та обсягів доведення у справах за позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння неодноразово викладалися Верховним Судом, зокрема у постановах від 15.05.2018 року у справі № 923/630/17, від 29.01.2019 року у справі № 911/3312/17, від 02.04.2019 року у справі № 911/737/18, від 19.06.2019 року у справі № 914/1671/17, від 27.08.2019 року у справі № 925/366/18, від 12.09.2019 року у справі № 21/93б.

Сторонами у віндикаційному позові виступають власник речі, який не лише позбавлений можливості користуватися і розпоряджатися річчю, але й фактично вже нею не володіє та незаконний фактичний володілець речі (як добросовісний, так і не добросовісний).

Аналіз ст. 387 Цивільного кодексу України свідчить про те, що віндикаційний позов ґрунтується передусім на тому, що право власності на річ є абсолютним і слідує за річчю, зберігаючись навіть у випадку незаконного вибуття з володіння власника та в період перебування в незаконному володінні іншої особи. Тому віндикаційна вимога може бути заявлена щодо витребування лише індивідуально-визначеної речі.

Таким чином, звертаючись з даним позовом, позивач має надати докази на підтвердження права власності на спірне майно, має довести індивідуальні ознаки майна, що витребовується, наявність майна у незаконному володінні відповідача, а також відсутність в останнього правових підстав для володіння цим майном.

Крім того, при розгляді віндикаційного позову позивач повинний підтвердити право власності на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права на витребуване майно позивач повинен надати суду відповідні докази.

Отже, умовами задоволення такого позову є обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння.

У постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі № 910/13536/19 визначено, що для застосування передбаченого ст. 387 ЦК України правового механізму відновлення порушеного права власності необхідним є встановлення наступних обставин у їх сукупності: існування в натурі індивідуально визначеного майна з ідентифікуючими ознаками на момент подачі позову та прийняття судом рішення про його витребування; наявність підтвердженого права власності або права законного володіння у позивача на відповідне майно; відсутність у власника чи титульного володільця можливості здійснювати фактичне володіння цим майном через те, що відповідач на момент подачі позову та прийняття рішення у справі фактично тримає його у себе; відсутність договірних відносин між позивачем і відповідачем, оскільки в протилежному випадку застосовуються зобов`язально-правові способи захисту права власності.

За даним позовом, позивач просить витребувати з чужого незаконного володіння відповідача рухоме майно, згідно переліку у кількості 117 штук.

Згідно ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Таким чином, майном у розумінні Цивільного кодексу є речі та майнові права і обов`язки.

Відповідно до ст. 179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

За приписами ст. 184 Цивільного кодексу України речі можуть бути з родовими ознаками та з індивідуальними. Зазначеною нормою визначено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Поділ речей на речі, визначені індивідуальними ознаками, та речі, визначені родовими ознаками, пов`язаний як з природними властивостями речей, так і з способами їхньої індивідуалізації. Поряд із предметами, єдиними у своєму роді (наприклад, картиною), до речей, визначених індивідуальними ознаками, можуть бути віднесені речі, певним способом виокремлені учасниками правочину з маси однорідних речей. Якщо ж річ визначена тільки кількісно (числом, вагою, мірою) і характеризується ознаками, спільними для всіх речей такого роду, - це річ, визначена родовими ознаками.

Як вказувалось вище об`єктом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову.

Суд вважає, що майно перелічене в позові, яке є предметом спору, не визначено певними індивідуальними ознаками, частина майна не має кольору, майно не має дати виготовлення, матеріалу, частина майна не містить власних параметрів (висота, ширина, довжина), пакувальні та інші характерні позначки тощо, а тому, у розумінні ст. 184 Цивільного кодексу України, є замінним майном аналогічного виду.

Слід зазначити, що позивач також не довів факту наявності спірного майна в натурі у незаконному володінні саме відповідача - ТОВ "Форум Груп Україна", як станом на момент звернення з позовом, так і станом на дату ухвалення зазначеного рішення суду.

Враховуючи, що позивачем не зазначено будь-які описи, ознаки та характеристики заявленого до повернення майна (що виключає можливість його ідентифікації та індивідуалізації) можливість встановлення і витребування такого майна із чужого незаконного володіння виключається.

Натомість, у суду відсутні підстави достеменно вважати, що рухоме майно, яке було розміщене позивачем в офісних приміщеннях, які знаходиться на території БЦ «Форум Ділове Містечко» за адресою: вул. Миколи Пимоненка, 13, корпус 5, поверх 4, офіс 5в/2, корпус 7, поверх 1, офіс 7B/12, корпус 6, поверх 5, офіс 6А/502 та товар, придбаний згідно договору купівлі-продажу № SPA/2019 від 10.04.2019 року, є тотожним, оскільки у акті про розміщення обладнання від 17.04.2019 року та у видатковій накладній № 1 від 10.04.2019 року до договору купівлі-продажу № SPA/2019 від 10.04.2019 року відомості щодо інвентарного номеру товару відсутні, що фактично унеможливлює ототожнення речей, які були розміщені у вищезазначених офісних приміщеннях та товару за договором купівлі-продажу.

Судом враховується, що будь-яких інших доказів перебування спірного майна в офісних приміщеннях, які знаходиться на території БЦ «Форум Ділове Містечко» за адресою: вул. Миколи Пимоненка, 13, корпус 5, поверх 4, офіс 5в/2, корпус 7, поверх 1, офіс 7B/12, корпус 6, поверх 5, офіс 6А/502 матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння не підтверджена жодними обставинами, які входять до предмета доказування у даному спорі (з вимогами віндикаційного позову). Зокрема, позивачем не доведено: факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, а також наявність майна в натурі у незаконному володінні саме відповідача.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з підстав їх недоведеності та необґрунтованості, в аспекті ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, за викладених в позовній заяві обставин.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.02.2021р.

Суддя О.В. Котков