ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021 року м.Дніпро Справа № 908/2570/20 (908/2988/20)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

судді Мороз В.Ф., Чередко А.Є.

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю Аеро-Експрес арбітражного керуючого Нікітенко Микити Олександровича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.11.2020 (суддя Юлдашев О.О.) у справі

за позовом розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю Аеро-Експрес, арбітражного керуючого Нікітенка Микити Олександровича

до відповідачів: 1 - товариства з обмеженою відповідальністю ТММ Експрес

2 - товариства з обмеженою відповідальністю Аеро-Експрес

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2 акціонерне товариство Вест Файненс Енд Кредит Банк

про визнання недійсними договору купівлі-продажу вантажного терміналу міжнародної кур`єрської пошти від 24.11.2017; договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.11.2017

в межах справи №908/2570/20 про банкрутство - товариства з обмеженою відповідальністю Аеро-Експрес

ВСТАНОВИВ:

І.Короткий зміст вимог та заяви про забезпечення позову

Розпорядник майна товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Експрес» арбітражний керуючий Нікітенко Микита Олександрович, в межах справи №908/2570/20 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Аеро-Експрес, звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ Експрес» та товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Експрес» про визнання недійсними договору купівлі-продажу вантажного терміналу міжнародної кур`єрської пошти від 24.11.2017 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.11.2017.

Крім того, розпорядником майна подано заяву (вх. №180/08-11/20) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: вантажний термінал міжнародної кур`єрської пошти, загальною площею 22 089,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проліски, вулиця Броварська, будинок 1 (один), та який належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю ТММ ЕКСПРЕС (04073, м.Київ, просп.Степана Бандери, буд.9, ); заборони товариству з обмеженою відповідальністю ТММ ЕКСПРЕС (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд.9, ) та будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав і державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме вантажного терміналу міжнародної кур`єрської пошти, загальною площею 22 089,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проліски, вулиця Броварська, будинок 1 (один); накладення арешту на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, кадастровий номер :03:002:0004, площею 2,6147 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада, село Проліски, з цільовим призначенням 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, та яка належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю ТММ ЕКСПРЕС (04073, м.Київ, просп. Степана Бандери, буд.9, ); заборони товариству з обмеженою відповідальністю ТММ ЕКСПРЕС (04073, м.Київ, просп.Степана Бандери, буд.9, ) табудь-яким суб`єктам державної реєстрації прав і державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме земельної ділянки, кадастровий номер :03:002:0004, площею 2,6147 га., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада, село Проліски, з цільовим призначенням 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Заява про забезпечення позову обґрунтована посиланням на те, що власником спірного нерухомого майна є товариство з обмеженою відповідальністю "ТММ ЕКСПРЕС", яке є зацікавленою особою відносно товариства з обмеженою відповідальністю "АЕРО-ЕКСПРЕС", а тому існує реальна загроза, що дане нерухоме майно може бути продано іншій особі або взагалі бути знищено, що в свою чергу істотно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого Нікітенко М.О. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу вантажного терміналу міжнародної кур`єрської пошти від 24.11.2017 та купівлі-продажу земельної ділянки від 24.11.2017.

ІІ. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 24.11.2020 у даній справі відмовлено арбітражному керуючому Нікітенко Микиті Олександровичу у задоволенні заяви (вх. №180/08-11/20 від 19.11.2020) про забезпечення позову.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована посиланням на те, що заявником не зазначено яким чином невжиття заходів забезпечення позову у цій справі унеможливить чи істотно ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позову.

ІІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

3.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Арбітражний керуючий Нікітенко Микита Олександрович, не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій в якій просить ухвалу господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким накласти арешт на нерухоме майно, а саме: вантажний термінал міжнародної кур`єрської пошти, загальною площею 22 089,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проліски, вулиця Броварська, будинок 1 (один), та який належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 9, ); заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 9, ) та будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав і державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме вантажного терміналу міжнародної кур`єрської пошти, загальною площею 22 089,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проліски, вулиця Броварська, будинок 1 (один); накласти арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, кадастровий номер :03:002:0004, площею 2,6147 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада, село Проліски, з цільовим призначенням 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, та яка належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС» (04073, м.Київ, просп.Степана Бандери, буд. 9, ); заборонити товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 9, ) та будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав і державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме земельної ділянки, кадастровий номер :03:002:0004, площею 2,6147 га., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада, село Проліски, з цільовим призначенням 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Аргументуючи апеляційну скаргу, заявник зазначає, що предметом позову є вимога немайнового характеру, а тому має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що ТОВ "ТММ ЕКСПРЕС" є зацікавленою особою відносно ТОВ "АЕРО-ЕКСПРЕС" і продаючи нерухоме майно зацікавленій особі, ТОВ "АЕРО-ЕКСПРЕС" намагалося уникнути подальшої відповідальності перед кредиторами, що в свою чергу характеризує дані юридичні особи з негативного боку.

3.2 Доводи інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України).

ІV. Апеляційне провадження

4.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2020 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Білецька Л.М., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Нікітенко Микити Олександровича на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.11.2020; призначено справу до розгляду на 12.01.2021.

Листом від 04.01.2021 апеляційним господарським судом витребувано з Господарського суду Запорізької області матеріали справи №908/2570/20 (908/2988/20) (в оригіналі).

Розпорядженням керівника апарату суду від 11.01.2021 №89/21 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Білецької Л.М.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі головуючого судді Кузнецова В.О., судді Мороз В.Ф., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2021 розгляд справи відкладено до 02.02.2021.

14.01.2021 на адресу Центрального апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №908/2570/20 (908/2988/20) (в оригіналі).

02.02.2021 у судове засідання з`явився представник відповідача-2, який надав відповідні пояснення. Інші учасники справи не забезпечили у судове засідання явку повноважних представників.

Представник розпорядника майна у поданому клопотанні просить розгляду справи відкласти, у зв`язку з неможливістю прийняти участь у судовому засіданні.

Частинами 11,12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а тому відмовляє представнику розпорядника майна у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

4.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.10.2020 відкрито провадження у справі №908/2570/20 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Аеро-Експрес; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном банкрута; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Нікітенко Микиту Олександровича.

Розпорядник майна товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Експрес» арбітражний керуючий Нікітенко Микита Олександрович, в межах справи №908/2570/20 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю Аеро-Експрес, звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТММ Експрес» та товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Експрес» про визнання недійсними договору купівлі-продажу вантажного терміналу міжнародної кур`єрської пошти від 24.11.2017 та договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.11.2017.

Разом з позовною заявою розпорядником майна подано заяву (вх. №180/08-11/20) про забезпечення позову.

4.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення у судовому засіданні присутніх учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Положенням статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Предметом судового розгляду у цій справі є питання наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, а також заборони вчиняти певні дії щодо такого майна.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з приписами частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову застосовуються у справі про банкрутство з урахуванням вимог Господарського процесуального кодексу України, що визначає особливості провадження у справі про банкрутство як окремої форми судового процесу.

З метою захисту прав та інтересів кредиторів, а також збереження майнових активів боржника, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вправі вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів, передбачені загальними положеннями статті 137 ГПК України, а також інших заходів, застосування яких, за переконанням суду, є необхідним у конкретному випадку, з урахуванням спеціальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.01.2019 по справі №5016/1284/2012(5/45).

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти: збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Разом з тим особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з останньою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Позивач, звертаючись із вимогами немайнового характеру, які не потребуватимуть примусового виконання, обґрунтував необхідність забезпечення позову посиланням на те, що спірне нерухоме майно може бути продано іншій особі або взагалі бути знищено, що в свою чергу істотно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду за результатами розгляду заяви арбітражного керуючого Нікітенко М.О. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу вантажного терміналу міжнародної кур`єрської пошти від 24.11.2017 та купівлі-продажу земельної ділянки від 24.11.2017.

Апеляційний господарський суд вважає, що наведене розпорядником майна обґрунтування є достатнім для часткового задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову, враховуючи таке.

Спір у справі по суті стосується нерухомого майна, яке відчужене за спірним договором.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю "ТММ ЕКСПРЕС".

Колегія суддів вважає, що у даному випадку існує ризик відчуження товариством з обмеженою відповідальністю "ТММ ЕКСПРЕС" спірного нерухомого майна та обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому ускладнить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до господарського суду.

Таким чином, є розумним, обґрунтованим і адекватним заходом забезпечення позову у даній справі накладення арешту на спірне майно, що жодним чином не порушує права товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ ЕКСПРЕС", як нинішнього власника цього майна.

Колегія суддів апеляційного господарського суду враховує висновки Європейського суду з прав людини про те, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу ст.1 Першого протоколу до Конвенції (рішення від 22.02.1994 у справі "Раймондо проти Італії", ухвала щодо прийнятності від 07.11.2006 у справі "Адамчик проти Польщі", рішення у справах "Карамітров та інші проти Болгарії" від 10.01.2008 та "Боржонов проти Росії" від 22.01.2009).

Отже, допускається накладення судами арешту щодо розпорядження майном особи, за умови дотримання таких вищенаведених вимог, встановлених ст. 1 Першого протоколу до Конвенцї, як законність, пропорційність та загальний інтерес.

Колегією суддів не встановлено, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно є вкрай обтяжливим для товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ ЕКСПРЕС" чи неспівмірним із заявленими позовними вимогами. Водночас, невжиття таких заходів може призвести до більш негативних наслідків, ніж у разі їх застосування.

Апеляційний господарський суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову в частині заборони товариству з обмеженою відповідальністю "ТММ ЕКСПРЕС" та будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав і державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо спірного нерухомого майна, оскільки це майно перебуває у власності товариства з обмеженою відповідальністю "ТММ ЕКСПРЕС", а накладення арешту на майно є самостійним, співмірним та достатнім способом забезпечення позову (у разі задоволення позову).

При цьому, колегія суддів зазначає, що подана заява не містить обґрунтування припущень заявника стосовно того, що товариство з обмеженою відповідальністю "ТММ ЕКСПРЕС" або будь-який суб`єкт державної реєстрації прав на нерухоме майно чи державний кадастровий реєстратор вчинюють реєстраційні чи підготовчі дії щодо реєстрації спірного нерухомого майна.

4.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами апеляційного перегляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду є такою, що не відповідає нормам процесуального права, постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду частковому скасуванню.

4.5. Розподіл судових витрат.

Оскільки справу не розглянуто по суті, відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.269,275,277,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю Аеро-Експрес арбітражного керуючого Нікітенко Микити Олександровича задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 24.11.2020 у справі №908/2570/20 (908/2988/20) скасувати.

Заяву розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю Аеро-Експрес арбітражного керуючого Нікітенко Микити Олександровича (вх.№180/08-11/20 від 19.11.2020) про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме - вантажний термінал міжнародної кур`єрської пошти, загальною площею 22 089,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Проліски, вулиця Броварська, будинок 1 (один), та який належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 9, ).

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме - земельну ділянку, кадастровий ноі^ер :03:002:0004, площею 2,6147 га., що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Щасливська сільська рада, село Проліски, з цільовим призначенням -11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, та яка належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «ТММ ЕКСПРЕС» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 9, ).

В іншій частині - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку

Постанова складена у повному обсязі 11.02.2021.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Суддя В.Ф.Мороз

Суддя А.Є.Чередко