РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.02.2021Справа № 910/11417/20

За первісним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Текро"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Агроскорм"
простягнення 348140,00 грн
та за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Агроскорм"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Текро"
прозобов`язання вчинити дії
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи (за первісним позовом):

від позивачане з`явились;
від відповідачане з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Текро" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" заборгованості у розмірі 348140,00 грн.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро" мотивовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" умов укладеного між сторонами договору поставки №21102019 від 21.10.2019 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/11417/20, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

08.09.2020 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" надійшов зустрічний позов, в якому останній просив суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Текро" виконати умови договору поставки №21102019 від 21.10.2019, а саме: надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" оригінали документів, які підтверджують якість товару - сертифікати якості (посвідчення про якість).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2020 прийнято для спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро" про зобов`язання вчинити дії; вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом; вирішено здійснювати розгляд справи №910/11417/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 15.10.2020; встановлено відповідачу за зустрічним позовом строк для подання відзиву на зустрічний позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

У підготовчому засіданні 15.10.2020 було оголошено перерву до 05.11.2020. Сторонам направлено повідомлення про оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні до 05.11.2020 в порядку ст.ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2020 закрито підготовче провадження у справі №910/11417/20 та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.11.2020.

Судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 26.11.2020, не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2020 судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 23.12.2020.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 23.12.2020 було оголошено перерву до 14.01.2021. Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" направлено повідомлення про оголошення перерви у судовому засіданні до 14.01.2021 в порядку ст.ст.120-121 Господарського процесуального кодексу України.

Судове засідання, призначене на 14.01.2021, не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 04.02.2021.

Представники сторін у судове засідання 04.02.2021 не з`явились, про проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що відповідачі як за первісним, так і за зустрічним позовом не скористались наданим їм процесуальним правом щодо подання відповідних відзивів, а також те, що сторони не повідомили поважних причин неявки їх представників у судове засідання, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178 та п.1 ч.3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Текро" (позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом, покупець) укладено договір поставки №21102019 (договір), згідно якого постачальник зобов`язується постачати (передавати) товар у власність покупця для використання його на розсуд останнього, а покупець зобов`язується приймати вказаний товар та сплачувати за нього на умовах даного договору (п.1.1).

Предметом поставки за даним договором є наступний товар комбікорма, премікси; вітамінно-мінеральні суміші, білково-вітамінно-мінеральні добавки, антибіотики, дезінфектанти, підкислювачі, препарати для силосування, пробіотичні добавки та інші корма, добавки та препарати, що використовуються у тваринництві та птахівництві. Якість товару, що поставляється, повинна відповідати відповідним технічним умовам та стандартам та повинна підтверджуватися відповідним сертифікатом якості (посвідчення про якість) (п.п.2.1, 2.2 договору).

Товар поставляється покупцю окремими партіями, протягом терміну дії даного договору, на підставі отриманих від покупця заявок. Заявки покупця повинні містити бажаний асортимент, кількість товару, умови поставки, умови оплати, підпис уповноваженого представника покупця та відтиск печатки покупця, у випадку терміновості в постачанні заявки можуть бути подані в усній формі, оскільки у будь-якому разі факт постачання товару підтверджується відповідними накладними. Заявки передаються постачальнику через електронні засоби зв`язку, факсом, поштою, або через представника покупця. Заявки вважаються прийнятими до виконання, якщо покупцю повертаються через електронні засоби зв`язку, факсом, поштою, або через представника постачальника копії заявок підписаних уповноваженим представником постачальника з відтиском печатки постачальника або якщо постачальник фактично приступив до виконання заявки. Перехід права власності відбувається в момент поставки відповідної партії товару, що оформляється відповідними накладними. Датою поставки вважається дата належним чином оформлених накладних. Перехід права власності відбувається в момент підписання відповідних накладних. Приймання товару по кількості та якості проводиться представником покупця, уповноваженого відповідною довіреністю, в момент прийняття товару згідно видаткових накладних та сертифікатів якості (посвідчення про якість виробника). У разі, якщо покупець виявить, що товар не відповідає за якістю, покупець повинен письмово на протязі трьох календарних днів повідомити постачальника. Постачальник зобов`язаний протягом трьох календарних днів забезпечити участь свого представника при складанні акту про вибраковку товару та вирішення питання про проведення незалежної експертизи. Постачальник зобов`язується надати покупцю наступні документи: сертифікат якості виробника, видаткову накладну, податкову накладну (п.п.3.1, 3.5, 3.6 договору).

Покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, зазначеною у відповідних видаткових накладних та рахунках-фактурах постачальника на кожну партію товару. Загальна сума договору складається з вартості всього товару, поставленого постачальником за період дії цього договору, що підтверджено належним чином оформленими накладними. Покупець здійснює оплату за товар у наступному порядку: 100% вартості кожної партії товару на умовах відстрочки платежу в не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати поставки, але в будь - якому випадку до дати наступної поставки, в безготівковому шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника (п.п.4.1, 4.3 договору)

Відповідно до п.п.5.1, 5.1.1 договору постачальник зобов`язаний постачати покупцеві товар, на умовах та в порядку, передбаченому даним договором, а згідно п.п.5.2, 5.2.1, 5.2.2 договору покупець зобов`язаний приймати товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або право відмови від даного договору, оплачувати товар згідно з умовами даного договору та у відповідних видаткових накладних та рахунках - фактурах.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання прийнятих сторонами зобов`язань, тобто вважається таким, що укладений на невизначений час та є чинним до моменту припинення на вимогу однієї із сторін або за взаємної згоди сторін (п.7.1 договору).

На виконання умов договору постачальником було поставлено, а покупцем прийнято товар на загальну суму 538140,00 грн, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними №1321 від 30.10.2019 на суму 435480,00 грн, №1394 від 15.11.2019 на суму 102660,00 грн та видатковою накладною №2236 від 15.11.2019 на суму 102660,00 грн.

Покупцем було частково оплачено отриманий за вказаними накладними товар на загальну суму 190000,00 грн, що підтверджується випискою банку з рахунку позивача за період з 01.01.2019 до 28.07.2020.

Постачальником на адресу покупця було направлено лист-вимогу №17/02-6 від 17.02.2020 про оплату заборгованості за поставлений товар.

Листом від 15.05.2020 у відповідь покупець визнав факт наявності заборгованості за поставлений товар на суму 398140,00 грн та зобов`язався розпочати оплату заборгованості з 25.05.2020.

Як зазначає позивач за первісним позовом, в порушення умов укладеного між сторонами договору відповідачем за первісним позовом було оплачено отриманий від постачальника за вищезазначеними товарно-транспортними накладними товар частково, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" утворилась заборгованість перед позивачем за первісним позовом на суму 348140,00 грн.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги позивач за зустрічним позовом зазначає, що відповідач за зустрічним позовом неналежним чином виконав свої зобов`язання за укладеним між контрагентами правочином в частині надання покупцю оригіналів документів, які підтверджують якість товару - сертифікатів якості (посвідчення про якість), у зв`язку з чим просив суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Текро" їх надати.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню в повному обсязі, а вимоги позивача за зустрічним позовом - не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 129 Конституції України унормовано, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст.662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Щодо вимог за первісним позовом суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору постачальником було поставлено, а покупцем прийнято товар на загальну суму 538140,00 грн, що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними №1321 від 30.10.2019 на суму 435480,00 грн, №1394 від 15.11.2019 на суму 102660,00 грн та видатковою накладною №2236 від 15.11.2019 на суму 102660,00 грн.

Як вже вказувалось судом, відповідно до п.4.3 договору покупець здійснює оплату за товар у наступному порядку: 100% вартості кожної партії товару на умовах відстрочки платежу в не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати поставки, але в будь - якому випадку до дати наступної поставки, в безготівковому шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника.

Однак, покупцем було сплачено отриманий згідно вищевказаних накладних товар частково, на загальну суму 190000,00 грн, що підтверджується випискою банку з рахунку позивача за період з 01.01.2019 до 28.07.2020, внаслідок чого у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" виникла відповідна заборгованість. Строк виконання відповідачем обов`язку з оплати товару за договором поставки №21102019 від 21.10.2019 є таким, що настав. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відтак за висновками суду, первісні позовні вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом 348140,00 грн основного боргу за договором поставки №21102019 від 21.10.2019 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення первісних позовних вимог, судовий збір в розмірі 5222,10 грн покладається на відповідача за первісним позовом.

Щодо зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро" про зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язання відповідача за зустрічним позовом виконати умови договору поставки №21102019 від 21.10.2019, а саме: надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" оригінали документів, які підтверджують якість товару - сертифікати якості (посвідчення про якість) суд зазначає наступне.

Як вже вказувалось судом, відповідно до умов укладеного між сторонами договору якість товару, що поставляється, повинна відповідати відповідним технічним умовам та стандартам та повинна підтверджуватися відповідним сертифікатом якості (посвідчення про якість). При цьому, приймання товару по кількості та якості проводиться представником покупця, уповноваженого відповідною довіреністю, в момент прийняття товару згідно видаткових накладних та сертифікатів якості (посвідчення про якість виробника). У разі, якщо покупець виявить, що товар не відповідає за якістю, покупець повинен письмово на протязі трьох календарних днів повідомити постачальника. Постачальник зобов`язаний протягом трьох календарних днів забезпечити участь свого представника при складанні акту про вибраковку товару та вирішення питання про проведення незалежної експертизи. Постачальник зобов`язується надати покупцю наступні документи: сертифікат якості виробника, видаткову накладну, податкову накладну.

З наведених вище положень договору вбачається, що приймання товару по кількості та якості проводиться згідно видаткових накладних та сертифікатів якості (посвідчення про якість виробника).

При цьому матеріалами справи підтверджується факт прийняття товару покупцем згідно товарно-транспортних накладних №1321 від 30.10.2019 на суму 435480,00 грн, №1394 від 15.11.2019 на суму 102660,00 грн та видаткової накладної №2236 від 15.11.2019 на суму 102660,00 грн без зауважень та заперечень.

Суд зазначає, що одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Суд вважає недоведеними та необґрунтованими доводи позивача за зустрічним позовом відносно того, що постачальником (відповідачем за зустрічним позовом) не було передано сертифікатів якості (посвідчення про якість виробника).

Зокрема, судом враховано, що з дати отримання покупцем від продавця вказаного товару будь-яких заперечень, звернень чи вимог, які б стосувались невиконання відповідачем за зустрічним позовом обов`язку, встановленого у п.3.6 договору, до відповідача за зустрічним позовом позивачем за зустрічним позовом не висувалось (доказів протилежного матеріли справи не містять).

При цьому, у ст.666 Цивільного кодексу України зазначено, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Матеріали справи не містять доказів, що покупцем з дати отримання товару вчинялись будь-які дії, спрямовані на отримання від продавця документів, вказаних у п.3.6 договору, що могло б свідчити, що відповідачем за зустрічним позовом дійсно не було передано позивачу сертифікатів якості (посвідчення про якість виробника).

За таких обставин, керуючись принципами рівності та змагальності, суд дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом не доведено суду належними та допустимими доказами невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Текро" обов`язку, встановленого у п.3.6 договору поставки №21102019 від 21.10.2019.

Таким чином, суд відмовляє у позові Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро" про зобов`язання вчинити дії.

З огляду на наведене всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для задоволення первісних позовних вимог та відсутності підстав для задоволення зустрічних позовних вимог.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за зустрічним позовом покладається на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісні позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскорм" (03049, місто Київ, вул.Митрополита В.Липківського, будинок 45, офіс 804, ідентифікаційний код 23513096) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Текро" (04071, місто Київ, вул.Спаська, будинок 5, офіс №60, ідентифікаційний код 25409463) 348140 (триста сорок вісім тисяч сто сорок) грн 00 коп. основного боргу та судовий збір у розмірі 5222 (п`ять тисяч двісті двадцять дві) грн 10 коп.

3. В задоволенні зустрічного позову відмовити.

4. Судовий збір за подання зустрічного позову покласти на позивача за зустрічним позовом.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257, п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 15.02.2021

Суддя Ю.М.Смирнова