УХВАЛА

м. Київ

09.02.2021Справа № 910/1718/21

Суддя Господарського суду міста Києва Павленко Є.В., розглянувши матеріали позовної заяви керівника Миколаївської обласної прокуратури (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) та державного підприємства "Очаківське лісомисливське господарство" (далі - Підприємство) до Миколаївської обласної державної адміністрації (далі - ОДА), Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області (далі - РДА), товариства з обмеженою відповідальністю "Леддер" (далі - Товариство) та Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - Управління) про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів оренди та купівлі-продажу, державних актів, припинення права власності та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року Прокурор в інтересах держави в особі КМУ та Підприємства звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОДА, РДА, Товариства та Управління про визнання незаконними та скасування пунктів 1, 2 розпорядження ОДА від 25 січня 2007 року № 24-р, якими погоджено місце розташування земельної ділянки, затверджено проект землеустрою та надано в довгострокову оренду терміном на 49 років товариству з обмеженою відповідальністю "Санлейк" земельну ділянку площею 9,51 га, у межах території Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області, для рекреаційного призначення під розміщення бази відпочинку; визнання недійсним укладеного між РДА та товариством з обмеженою відповідальністю "Санлейк" договору оренди земельної ділянки від 16 лютого 2007 року, площею 9,5 га з кадастровим номером :09:000:0182; визнання незаконним та скасування розпорядження РДА від 18 липня 2007 року № 719 "Про проведення земельних торгів" в частині продажу права власності на земельну ділянку площею 9,5 га з кадастровим номером :09:000:0182; визнання недійсним укладеного між РДА та товариством з обмеженою відповідальністю "Форленд" договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 серпня 2007 року, площею 9,5 га з кадастровим номером :09:000:0182; визнання недійсним виданого РДА 10 вересня 2007 року товариству з обмеженою відповідальністю "Форленд" державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 617135, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 07; визнання недійсним укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Форленд" та Товариством договору купівлі-продажу земельної ділянки від 9 жовтня 2007 року серії ВЕХ № 855945, площею 9,5 га з кадастровим номером :09:000:0182; визнання недійсним виданого РДА 18 жовтня 2007 року Товариству державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 9098530, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10; припинення права приватної власності Товариства на земельну ділянку площею 8,075 га, кадастровий номер :09:000:1643, яке 12 квітня 2017 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та про що було вчинено запис № 20116618; скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :09:000:1643 площею 8,075 га; визнання права власності за державою в особі КМУ з постійним користуванням Підприємства на земельну ділянку площею 6,5 га.

Дослідивши матеріали позовної заяви Прокурора та доданих до неї документів, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення цієї позовної заяви, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Аналогічна за змістом правова норма закріплена у статті 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

З матеріалів справи вбачається, що вказаний позов поданий Прокурором в інтересах держави в особі КМУ та Підприємства.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року в справі № 1-1/99 поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Однак, Підприємство не є державним органом у розумінні наведених правових норм.

Визначення "підприємства" міститься в частині 1 статті 62 Господарського кодексу України, за яким підприємство - це самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Отже, фактично Прокурором заявлено позов в інтересах двох позивачів, один з яких є державним органом - КМУ, а інший - Підприємство не є таким, а тому заявлення позову в інтересах державного підприємства є неправомірним, оскільки виходить за межі повноважень прокурорського представництва.

При цьому суд зазначає, що за діючим процесуальним законодавством суд позбавлений можливості самостійного виключення зі складу учасників процесу конкретного позивача, а тому позбавлений можливості ігнорування факту заявлення позову Прокурором в інтересах Підприємства та залишення при цьому іншого - КМУ.

За частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Частиною 4 цієї статті Закону встановлено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

На підтвердження наявності такої письмової вказівки Прокурором було надано копію листа за підписом заступника Генерального прокурора І. Мустеци від 11 січня 2021 року № 15/1/1-7вих-21.

Водночас у порушення приписів наведеної статті Закону України "Про прокуратуру" Прокурором не було надано доказів, що вказаний заступник уповноважений на підписання такої письмової вказівки.

Крім того, зі змісту поданого Прокурором листа від 11 січня 2021 року № 15/1/1-7вих-21 не вбачається, що вказаним документом дану посадову особу було уповноважено на подання позову, предметом якого є спір щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :09:000:0182 та :09:000:1643. У той же час листи прокуратури від 10 грудня 2020 року № 15/1-480вих-20 та від 5 січня 2021 року № 15/1-7вих-21, на які міститься посилання у листі від 11 січня 2021 року № 15/1/1-7вих-21, Прокурором подані не були.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовна заява Прокурора в інтересах держави в особі КМУ та Підприємства до ОДА, РДА, Товариства та Управління про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів оренди та купівлі-продажу, державних актів, припинення права власності та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання права власності підлягає поверненню заявнику.

У той же час слід зазначити, що відповідно до частини 8 статті 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення встановлених недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 4 частини 5 статті 174, статтею 234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву керівника Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та державного підприємства "Очаківське лісомисливське господарство" до Миколаївської обласної державної адміністрації, Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області, товариства з обмеженою відповідальністю "Леддер" та Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсними договорів оренди та купівлі-продажу, державних актів, припинення права власності та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання права власності повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 9 лютого 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко