ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3269/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши матеріали (вх. № 3382/20)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Українська Агропромислова Група (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.19, )

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Агро Гюбі+ (65026, м.Одеса, вул. Катерининська, буд.26, )

про стягнення 161 134,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

16.11.2020р. товариства з обмеженою відповідальністю Українська Агропромислова Група звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Агро Гюбі+, в якій просить суд стягнути з відповідача 161 134,85 грн. заборгованості, у тому числі: 143 130 грн. основної заборгованості, 17 149,37 грн. пені, 855,48 грн. інфляційних витрат, а також суму судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки товару №1434 від 14.04.2018р. в частині повної та своєчасної оплати за отримані послуги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.11.2020р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Українська Агропромислова Група залишено без руху та встановлено позивачу строк протягом семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

07.12.2020р. до Господарського суду Одеської області від ТОВ Українська Агропромислова Група надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. ГСОО №32571/20).

Враховуючи перебування судді Мостепаненко Ю.І. з 30.11.2020р. на лікарняному, товариство з обмеженою відповідальністю Українська Агропромислова Група, шляхом направлення листа суду № 916/3269/20/10159/2020 від 08.12.2020р., було повідомлено про відкладення розгляду заяви про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.12.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3269/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала Господарського суду Одеської області про відкриття провадження у справі від 18.12.2020р. була надіслана позивачу на визначену у позовній заяві адресу - 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.19, рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка", проте, зазначена ухвала суду була повернута поштовою установою з відбитком календарного штемпелю на конверті та відміткою "інші причини".

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою позивача і повернута поштою, суд доходить висновку, що позивач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Відповідачу - ТОВ Агро Гюбі+ ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.12.2020р. була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу: 65026, м.Одеса, вул. Катерининська, буд.26, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №54, сформованого судом від 17.11.2020р., та отримана останнім 24.12.2020р., про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що, суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступних висновків та встановив таке.

12.04.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Українська агропромислова Група» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Гюбі+» (покупець) було укладено договір поставки товару №1434, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, визначений специфікацією, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей товар.

Найменування товару, його ціна, одиниці виміру товару, що підлягає поставці, визначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (п.1.2 договору).

Згідно п.2.1 договору, покупець здійснює повну (100%) попередню оплату товару шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника суми вартості товару на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури у термін, який вказаний в рахунку-фактурі.

Відповідно до п.2.3 договору, сторони погодили, що заборгованість погашається в хронологічній послідовності.

Згідно п.4.1 договору, постачальник зобов`язаний здійснити відвантаження товару в строки та на умовах, які визначені в Специфікації до договору після виконання зобов`язання покупця, передбаченого п.2.1; оформити і передати покупцю необхідну документацію.

Відповідно до п.4.3 договору, покупець зобов`язаний своєчасно оплатити і прийняти товар; відшкодувати постачальнику збитки у випадку односторонньої відмови від власних зобов`язань.

Згідно п.5.2 договору, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Цей договір набуває чинності з моменту здійснення покупцем попередньої оплати і діє протягом 2018 року до моменту повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п.9.1 договору). Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання усіх обов`язків за договором (п.9.2 договору).

Також, до договору №1434 від 12.04.2018р. між сторонами було укладено специфікації, відповідно до яких сторони погодили найменування, кількість, ціну та умови поставки товару, а саме: №1 від 12.04.2018р.; № 2 від 20.04.2018р.; №3 від 23.04.2018р.; №4 від 15.05.2018р.; №5 від 21.08.2018р.; №6 від 28.08.2018р.

На виконання умов договору №1434 від 12.04.2018р. ТОВ Українська Агропромислова Група, на підставі виставлених рахунків було поставлено ТОВ Агро Гюбі+ товару на загальну суму 9 138 296 грн., при цьому, відповідачем було частково сплачено за отриманий товар на загальну суму 9 043 938 грн. та здійснено повернення переплати ТОВ Агро Гюбі+ в загальній сумі 48 772 грн.

З огляду на несплату всієї суми за отриманий згідно договору №1434 від 12.04.2018р. товар, позивач і звернувся до Господарського суду Одеської області з даним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Агро Гюбі+ про стягнення 143 130 грн. основної заборгованості, 17 149,37 грн. пені та 855,48 грн. інфляційних витрат.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 12.04.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Українська агропромислова Група» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Гюбі+» (покупець) було укладено договір поставки товару №1434, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, визначений специфікацією, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей товар.

Згідно п. 1.2 договору, найменування товару, його ціна, одиниці виміру товару, що підлягає поставці, визначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору.

До договору №1434 від 12.04.2018р. між сторонами було укладено специфікації, відповідно до яких сторони погодили найменування, кількість, ціну та умови поставки товару, а саме: №1 від 12.04.2018р. сульфат амонія , у кількості 100 т., на загальну суму 790 000 грн.; № 2 від 20.04.2018р.; - карбамід, у кількості 44,800 т., на загальну суму 422 016 грн.; №3 від 23.04.2018р. карбамід, у кількості 220 т., на загальну суму 2 072 400 грн.; №4 від 15.05.2018р. карбамід, у кількості 90 т, на загальну суму 864 000 грн.; №5 від 21.08.2018р. аміачна селітра, у кількості 150т., на загальну суму 1 477 500 грн.; №6 від 28.08.2018р. амофос 3105 40 00 00, у кількості 200 т., на загальну суму 4 110 000 грн.

У відповідності до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу. Аналогічні положення щодо договору поставки містяться і у ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що ТОВ Українська Агропромислова Група було виставлено ТОВ Агро Гюбі+ рахунки на оплату по замовленням, а саме № 1434 від 12.04.2018р., № 1633 від 20.04.2018р., №1675 від 23.05.2018р., № 2066 від 15.05.2018р., №3156 від 21.08.2018р., № 3219 від 28.08.2018р. - на загальну суму 9 138 296 грн.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання умов договору № 1434 від 12.04.2018р. ТОВ Українська Агропромислова Група було поставлено ТОВ Агро Гюбі+, що підтверджується підписаними з обох сторін та скріпленими печатками видатковими накладними, а саме: №2079 від 17.04.2018р. на суму 173 800 грн., №2080 від 18.04.2018р. на суму 173 800 грн.; №2081 від 20.04.2018р. на суму 173 800 грн.; №2158 від 20.04.2018р. на суму 422 016 грн.; №2342 від 23.04.2018р. на суму 150 100 грн.; №2405 від 24.04.2018р. на суму 1 884 000 грн.; №2724 від 16.05.2018р. на суму 151 200 грн.; №2725 від 18.05.2018р. на суму 432 000 грн.; №4092 від 23.08.2018р. на суму 433 400 грн.; №4198 від 27.08.2018р. на суму 216 700 грн.; №4199 від 27.08.2018р. на суму 216 700 грн.; №4192 від 29.08.2018р. на суму 216 700 грн.; №4375 від 05.09.2018р. на суму 216 700 грн.; №4289 від 04.09.2018р. на суму 216 700 грн.; №4822 від 27.09.2018р. на суму 452 100 грн.; №4148 від 30.08.2018р. на суму 904 200 грн.; №4704 від 21.09.2018р. на суму 452 100 грн.; №4980 від 04.10.2018р. на суму 452 100 грн.; №4981 від 08.10.2018р. на суму 452 100 грн.; №4982 від 10.10.2018р. на суму 452 100 грн.; № від 12.10.2018р. на суму 452 100 грн.; №5025 від 16.10.2018р. на суму 443 880 грн.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно п.2.1 договору, покупець здійснює повну (100%) попередню оплату товару шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника суму вартості товару на підставі виставленого постачальником рахунку-фактури у термін, який вказаний в рахунку-фактурі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п.4.3 договору, покупець зобов`язаний своєчасно оплатити і прийняти товар.

Згідно матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору № 1434 від 12.04.2018р., відповідачем за отриманий товар було сплачено частково в загальній сумі 9043 938 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи банківськими виписками, а саме: 18.04.2018р. на суму 173 800 грн.; 19.04.2018р. на суму 173 800 грн.; 20.04.2018р. на суму 422 016 грн.; 23.04.2018р. на суму 347 600 грн.; 23.04.2018р. на суму 1 403 580 грн.; 24.04.2018р. на суму 495 492 грн.; 17.05.2018р. на суму 200 000 грн.; 17.05.2018р. на суму 200 000 грн.; 21.05.2018р. на суму 193 200 грн.; 22.08.2018р. на суму 1 477 500 грн.; 28.08.2018р. на суму 1 006 950 грн., 26.09.2018р. на суму 500 000 грн.; 08.10.2018р. на суму 1 000 000 грн.; 11.10.2018р. на суму 250 000 грн.; 12.10.2018р. на суму 500 000 грн.; 30.10.2018р. на суму 200 000 грн., 16.11.2018р. на суму 100 000 грн., 28.11.2018р. на суму 100 000 грн., 21.12.2018р. на суму 100 000 грн., 03.05.2019р. на суму 50 000 грн., 22.07.2019р. на суму 50 000 грн., 15.10.2019р. на суму 100 000 грн.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку суми основної заборгованості, із врахуванням наявних в матеріалах справи банківських виписок, в яких зазначено в призначенні платежу, оплати за відповідними рахунками в межах яких було здійснено поставку за видатковими накладними, встановив наступне.

Розрахунок основної суми заборгованості

РахунокВидаткова накладна Всього поставлено на суму (грн.) Оплати (із призначенням платежу за рахунками) Всього сплачено на суму (грн.)
№1434 від 12.04.18№2079 від 17.04.2018р. на суму 173 800 грн. №2080 від 18.04.2018р. на суму 173 800 грн. №2081 від 20.04.2018р. на суму 173 800 грн. №2342 від 23.04.2018р. на суму 150 100 грн.67150017.04.2018р. на суму 173 800 грн. 19.04.2018р. на суму 173 800 грн. 23.04.2018р. на суму 347 600 грн.695 200
№1633 від 20.04.18№2158 від 20.04.2018р. на суму 422 016 грн. 422 01620.04.2018р. на суму 422 016 грн.422 016
№1675 від 23.05.18 №2405 від 24.04.2018р. на суму 1 884 000 грн.188400023.04.2018р. на суму 1 403 580 грн. 24.04.2018р. на суму 495 492 грн. 1 899 072
№2066 від 15.05.18 №2724 від 16.05.2018р. на суму 151 200 грн. №2725 від 18.05.2018р. на суму 432 000 грн.583 20017.05.2018р. на суму 200 000 грн. - 17.05.2018р. на суму 200 000грн. 21.05.2018р. на суму 193 200 грн.593 200
№3156 від 21.08.18№4092 від 23.08.2018р. на суму 433 400 грн. №4198 від 27.08.2018р. на суму 216 700 грн. №4199 від 27.08.2018р. на суму 216 700 грн. №4192 від 29.08.2018р. на суму 216 700 грн. №4375 від 05.09.2018р. на суму 216 700 грн. №4289 від 04.09.2018р. на суму 216 700 грн. 1 516 900 22.08.2018р. на суму 1 477 500 грн.1 477 500
№ 3219 від 28.08.18№4822 від 27.09.2018р. на суму 452 100 грн. №4148 від 30.08.2018р. на суму 904 200 грн. №4704 від 21.09.2018р. на суму 452 100 грн. №4980 від 04.10.2018р. на суму 452 100 грн. №4981 від 08.10.2018р. на суму 452 100 грн. №4982 від 10.10.2018р. на суму 452 100 грн. № від 12.10.2018р. на суму 452 100 грн. №5025 від 16.10.2018р. на суму 443 880 грн. 4 060 680 28.08.2018р. на суму 1 006 950 грн. 26.09.2018р. на суму 500 000 грн. 08.10.2018р. на суму 1 000 000 грн. 11.10.2018р. на суму 250 000 грн. 12.10.2018р. на суму 500 000 грн. 30.10.2018р. на суму 200 000 грн. 16.11.2018р. на суму 100 000 грн. 28.11.2018р. на суму 100 000 грн. 21.12.2018р. на суму 100 000 грн. 03.05.2019р. на суму 50 000 грн. 22.07.2019р. на суму 50 000 грн., 15.10.2019р. на суму 100 000 грн.3 956 950
Всього на: 9 138 296 грн. Всього на суму : 9 043 938 грн.
Отже, відповідачем було надмірно сплачено за поставками в межах рахунків, а саме: №1434 від 12.04.2018р. в сумі 23 700 грн., № 1675 від 23.05.2018р. в сумі 15 072 грн., №2066 від 15.05.2018р. в сумі 10 000 грн.; та частково несплаченими залишились поставки в межах рахунків, а саме: №3156 від 21.08.2018р. у сумі 39 400 грн. та №3219 від 28.08.2018р. у сумі 103 730 грн.

Разом з тим, з огляду на те, що ТОВ Агро Гюбі+ було здійснено переплату по рахункам-фактурам: №1434, №1675 та №2066, ТОВ Українська Агропромислова Група було здійснено повернення переплати в загальній сумі 48 772 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, із призначенням платежів «повернення коштів», а саме: №3348 від 23.05.2018р. на суму 10 000 грн.; №527 від 25.05.2018р. на суму 23 700 грн.; №528 від 25.05.2018р. на суму 15 072 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку позивача щодо стягнення з відповідача основної заборгованості, судом встановлено, що заборгованість ТОВ Агро Гюбі+ за отриманий товар згідно договору поставки товару №1434 від 12.04.2018р., становить 143 130 грн. (9 138 296 грн. (поставка товару) 8 995 166 грн. (9 043 938 грн. (оплата товару) - 48 772 грн. (повернення коштів)).

Наявність вказаної заборгованості відповідач не спростував, докази, які б підтверджували факт повної сплати відповідачем вартості отриманого товару в матеріалах справи відсутні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ Українська Агропромислова Група в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 143 130 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача пені та інфляційних нарахувань, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Згідно п.5.2 договору, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 3 Закону України „ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, п.2.3 договору, сторони погодили, що заборгованість погашається в хронологічній послідовності.

Разом з тим, враховуючи п. 2.3 договору, суд доходить висновку, що за договором поставки товару №1434 від 12.04.2018р. залишається частково несплаченою заборгованість за товар, отриманий відповідачем за видатковою накладною №5025 від 16.10.2018р. до договору, яка становить 143 130 грн.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 17 149,37 грн., за загальний період з 09.11.2019р. по 08.05.2020р. встановив його помилковість, з огляду на неправильне визначення початкової дати виникнення у відповідача заборгованості за отриманий товар, з огляду на що, судом, за допомогою системи "Ліга-Закон", з урахуванням п.2.3 договору та здійснених відповідачем часткових оплат та ч.6 ст.232 ГК України, здійснено власний розрахунок пені, згідно якого сума пені складає 68 125,42 грн.

Видаткова накладна №Сума боргу (грн.)Період простроченняСума пені
5025 від 16.10.2018р.443 80017.10.2018-20.12.201828 451,84
343 80021.12.2018-16.04.201939 673,58
Всього: 68 125,42 грн.

Разом з тим, враховуючи, що у суду відсутні повноваження щодо збільшення позовних вимог, а таке право належить виключно позивачу, суд, не виходячи за межі позовних вимог, задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 17 149,31 грн., які безпосередньо заявлені у позові.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних нарахувань в розмірі 855,48 грн., здійснених позивачем за загальний період з листопада 2019р. по березень 2020р. на суму 143 800 грн., вважає його вірним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами наявними матеріалами справи.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витраті по сплаті судового збору, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Агро Гюбі+ (65026, м. Одеса, вул. Катерининська, буд.26, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Українська Агропромислова Група (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.19, ) 143 130 (сто сорок три тисячі сто тридцять) грн. основної заборгованості, 17 149 (сімнадцять тисяч сто сорок дев`ять) грн. 37 коп. пені, 855 (вісімсот п`ятдесят п`ять) грн. 48 коп. інфляційних витрат та 2 417 (дві тисячі чотириста сімнадцять) грн. 04 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.І. Мостепаненко

Повний текст складено 12 лютого 2021 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко