РІШЕННЯ

Іменем України

02 лютого 2021 року м. Чернігівсправа № 927/969/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Дубини О.М.

Позивач: Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Інтер,

, вул. Л.Первомайського, буд. 11, м. Київ, 01133

Відповідач: Петрушинська сільська рада,

, вул. Чернігівська, буд. 57, с. Петрушин, Чернігівський район, Чернігівська область, 15521

Предмет спору: про визнання укладеними додаткових угод

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Васюк М. М., адвокат;

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Інтер звернулось до суду з позовом до Петрушинської сільської ради, у якому позивач просить визнати укладеною додаткову угоду № 1 від 13.05.2020, що була подана з листом-повідомленням про поновлення дії Договору оренди землі від 14.06.2010, який зареєстрований у Чернігівському районному регіональному відділі ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі землі вчинено запис від 14.06.2010 за № 21, на той самий строк (десять років) та на тих самих умовах, що передбачені договором.

Крім цього позову, Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Інтер звернулось до суду з позовом до Петрушинської сільської ради, у якому позивач просить визнати укладеною додаткову угоду № 1 від 13.05.2020, що була подана з листом-повідомленням, про поновлення дії Договору оренди землі від 14.06.2010, який зареєстрований у Чернігівському районному регіональному відділі ДП Центр ДЗК, про що у Державному реєстрі землі вчинено запис від 14.06.2010 за № 17, на той самий строк (десять років) та на тих самих умовах, що передбачені договором.

Дії суду, пов`язані з розглядом справи.

Ухвалою суду від 02.11.2020 позовну заяву у справі №927/969/20 залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду.

На виконання вимог ухвали суду від 02.11.2020 від позивача 16.11.2020 (здано на пошту 11.11.2020) до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 23.11.2020 у справі №927/969/20 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 22.12.2020 на 10:00 та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та іншим учасникам справи відзиву на позов з доданими до нього документами.

Ухвалою суду від 04.11.2020 позовну заяву у справі №927/1035/20 залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду від 04.11.2020 від позивача 23.11.2020 (здано на пошту 17.11.2020) до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з доданими до неї документами

Ухвалою суду від 30.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №927/1035/20, об`єднано справи №927/1035/20 в одне провадження зі справою №927/969/20, з присвоєнням об`єднаній справі №927/969/20, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та іншим учасникам справи відзиву на позов з доданими до нього документами.

Отже, фактично Господарським судом Чернігівської області розглядається лише одна справа №927/969/20.

Ухвалою від 30.11.2020 задоволено заяву НВ ТОВ Агро-Інтер від 25.11.2020 про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та постановлено підготовче засідання, призначене на 22.12.2020 о 10:00, провести в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку EаsyCon.

Ухвалою суду від 04.12.2020 клопотання НВ ТОВ Агро-Інтер про участь у судовому засіданні з розгляду справи №927/1035/20 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду повернуто заявнику без розгляду.

10.12.2020 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (здано на пошту 09.12.2020) з доданими до нього документами, у т.ч. фіскальним чеком, як доказом направлення відзиву позивачу.

22.12.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У судовому засіданні 22.12.2020 представником позивача було зазначено про те, що відзив було ним отримано, проте з додатків було додано лише лист № 51 від 15.03.2011. Заперечення щодо прийняття до розгляду відзиву на позов було викладено ним у відповіді на відзив. Також представник позивача зазначив, що відзив не відповідає вимогам ст. 165 ГПК України. Не надання доказів разом з відзивом позбавляє позивача права заперечувати щодо таких доказів, а тому просив зобов`язати відповідача повторно направити відзив з доданими доказами або цей відзив залишити без розгляду, як такий, що поданий з порушенням ГПК України.

У судовому засіданні 22.12.2020 судом прийнято до розгляду відзив на позов, оскільки він поданий у встановлений судом та ГПК України строк, отриманий позивачем, а тому спір вирішується з його урахуванням.

Щодо поданих доказів разом з відзивом суд зазначив, що частина доказів не відповідає вимогам ч. 9 ст. 80 ГПК України, проте деякі з них мають бути у позивача, а саме: листи від 21.03.2011 № 58 та від 14.07.2020 № 03-16/176, які адресовані безпосередньо позивачу. У цьому судовому засіданні неможливо було з`ясувати та встановити чи відповідає направлення цих вищезазначених листів вимогам ч. 9 ст. 80 ГПК України. Зважаючи на наведене, судом відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду поданих доказів до наступного судового засідання. Також позивачу надано можливість подати пояснення та за наявності докази щодо неотримання листів від 21.03.2011 № 58 та від 14.07.2020 № 03-16/176.

Суд зазначив, що відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України не приймаються до уваги при розгляді справи копії листів №02-19/177 від 09.11.2011 та №03/16 від 08.04.2015, які додані до відзиву на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 22.12.2020 подана позивачем відповідь на відзив прийнята судом до розгляду, спір вирішується з її урахуванням.

У підготовчому засіданні 22.12.2020 з огляду на приписи ст. 195 ГПК України і неможливістю за наведених обставин закінчити підготовче провадження і призначити розгляд справи по суті протягом 60 днів, суд постановив ухвали про продовження підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання до 21.01.2021 до 10:00, яке провести в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку EаsyCon, в порядку визначеному в ухвалі суду від 30.11.2020.

Ухвалою суду від 22.12.2020 повідомлено учасників справи про те, що підготовче засідання відбудеться 22.12.2020, участь НВ ТОВ Агро-Інтер в судовому засіданні відбудеться в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

До початку підготовчого засідання позивачем надано додаткові пояснення з доданими до них документами, а саме: нотаріально посвідченою заявою ОСОБА_1 від 11.01.2021 та доказами направлення додаткових пояснень з додатком відповідачу.

В заяві ОСОБА_1 від 11.01.2021 останній зазначає, що він, як директор Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Інтер, повідомляє, що Товариство не отримувало лист Петрушинської сільської ради від 21.03.2011 за вих. № 58 на 1 арк., лист Петрушинської сільської ради від 14.07.2020 за вих. № 03-16/176 на 1 арк. Йому жодним чином не відомо про існування таких листів та про що йде в них мова. Також повідомляє, що Товариство належним чином виконувало зобов`язання за договорами оренди землі щодо сплати орендної плати починаючи з 14.06.2010 по 14.06.2020, жодних претензій з боку Чернігівської районної державної адміністрації, які пов`язані з виконанням договорів оренди на адресу Товариства не надходило. Починаючи з 14.06.2010 Товариство, в тому числі і ОСОБА_1 , не отримували та не ігнорували запрошення представників Петрушинської сільської ради з метою обговорення питання погашення заборгованості по орендній платі, адже заборгованості за договорами оренди землі ніколи не було.

В судовому засіданні 21.01.2021 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 02.02.2021 на 14:00.

В судовому засіданні 21.01.2021 суд постановив ухвалу про задоволення клопотання представника позивача та проведення судового засідання з розгляду справи по суті 02.02.2021 о 14:00 в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку EаsyCon, в порядку визначеному в ухвалі суду від 30.11.2020.

Ухвалою від 21.01.2021 суд зобов`язав відповідача у дводенний строк з дня отримання ухвали надати докази направлення (отримання позивачем) копій листів Петрушинської сільської ради № 58 від 21.03.2011 та № 03-16/176 від 14.07.2020 та встановлено відповідачу триденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу у порядку, визначеному ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, заперечень з доданими до них документами

01.02.2021 від відповідача надійшла заява № 73 від 29.01.2021 на виконання ухвали суду від 21.01.2021 з доказами про направлення копій листів Петрушинської сільської ради № 58 від 21.03.2011 та № 03-16/176 від 14.07.2020.

У судовому засіданні 02.02.2021 на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не повідомлено позивача про результати розгляду листа-повідомлення вих.№ 1/13-05-20 від 13.05.2020 про поновлення на 10 років дії Договору оренди земельної ділянки площею 2,88 га від 14.06.2010 та листа-повідомлення вих.№ 5/13-05-20 від 13.05.2020 про поновлення на 10 років дії Договору оренди земельної ділянки площею 2,57 га від 14.06.2010 у порядку встановленому ч. 5 ст. 33 ЗУ Про оренду землі, при цьому позивач продовжує користуватися цими земельними ділянками.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що з пункту 8 договорів оренди землі, укладених між сторонами, вбачається, що Чернігівська РДА та НВ ТОВ «Агро-Інтер» передбачили строк, впродовж якого орендар повинен письмово повідомити орендодавця про намір продовжити дію договору оренди землі, а саме не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору. Проте позивач в даному випадку не дотримався ані визначених умовами договору, ані передбачених ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» строків повідомлення орендодавця про всій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. Також відповідач зазначив, що починаючи з 2010 року HB TOB «Агро-Інтер» не виконувало належним чином обов`язки за договором, оренду плату позивач сплачував несвоєчасно, як наслідок станом на кінець 2011 року HB TOB «Агро-Інтер» мало заборгованість по сплаті орендної плати як за 2010 рік, так і за 2011 рік, підтвердженням чого є відповідні листи Петрушинської сільської ради, які направлялись в 2011, 2015 роках та були адресовані як голові Чернігівської районної державної адміністрації Чернігівської області, так і прокурору Чернігівського району, що долучений до позовної заяви витяг з Кабінету платника податків не є належним і допустимим доказом того, що HB TOB «Агро-Інтер» належним чином виконувало свої зобов`язання зі сплати орендної плати за користування спірною земельною ділянкою, оскільки з цього витягу неможливо зрозуміти, які саме операції проводились позивачем, з ким проводились розрахунки, що це були за розрахунки та чому операції датовані лише 2020 роком, в той час як орендні правовідносини тривали з 2010 року, що діяльність з обробітку орендованої земельної ділянки всупереч умовам договору HB TOB «Агро-Інтер» припинило у 2013 році, з цього ж року позивач припинив сплачувати Петрушинській сільській раді оренду плату за користування земельною ділянкою, що починаючи з 2015 року даною земельною ділянкою фактично користується інший суб`єкт господарювання, а саме TOB «Ей Сі Джи Україна» і саме посадові особи цього підприємства з 2015 року і по 2020 рік включно сплачували сільській раді оренду плату за дану земельну ділянку та здійснювали розчищення земельної ділянки від самосійних насаджень, які утворились через те, що HB TOB «Агро-Інтер» так і не приступило до використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що він наділений правом на поновлення договору на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», що позивач звернувся з листом-повідомленням від 13.05.2020, строк дії договору 14.06.2020, таким чином, з урахуванням ч.6 ст.33 ЗУ «Про оренду землі, відповідач мав би надати заперечення до 14.07.2020, а останній таких не надав, отже, відповідач всіляко уникає вжиття дій щодо поновлення договору (договорів). Позивач наголосив, що належним чином виконував зобов`язання зі сплати орендної плати за землю протягом всього строку дії договорів, що відомості з кабінету платника податків підтверджують виконання обов`язків НВ ТОВ «Агро-Інтер».

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

14.06.2010 між Чернігівською районною державною адміністрацією (далі Орендодавець) та Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (далі Орендар) укладено договір оренди землі (далі Договір №1) ( а. с. 9-13).

Відповідно до п. 1.1 Договору №1 Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району та області.

В оренду передається земельна ділянка (пай) № НОМЕР_1 , кадастровий номер :02:000:4002 загальною площею 2,88 га ріллі (п. 2 Договору №1).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 31015,65 грн (п. 5 Договору №1).

Договір укладено на 10 років на невитребувані ділянки (паї), але не більше ніж на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору №1).

Згідно з п. 9 Договору №1 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у грошовій формі 930,47 грн на рік.

Відповідно до п. 10, 11 Договору №1 обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими КМУ формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати протягом 30 календарних днів, що наступають за останнім календарним днем звітного місяця.

Земельна ділянка передається в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції. Цільове призначення ділянки сільськогосподарське призначення (п. 15, 16 Договору №1).

Згідно з п. 35 Договору №1 дія Договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 41 Договору №1).

Договір підписаний сторонами та зареєстрований у Чернігівському районному реєстраційному відділі Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.06.2010 за №21.

Згідно Акту прийому-передачі невитребуваної земельної ділянки (паю), наданої в оренду НВ ТОВ «Агро-Інтер» строком на 10 років, але не більше ніж на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області Чернігівська РДА передала, а НВ ТОВ «Агро-Інтер» прийняло земельну ділянку (пай) №2 загальною площею 2,88 га.

Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Інтер звернулось до Петрушинської сільської ради з листом-повідомленням від 13.05.2020 №1/13-05-20, у якому просило поновити на 10 років дію договору оренди землі від 14.06.2010, який укладений між Чернігівською РДА та НВ ТОВ «Агро-Інтер», предметом якого є надання в оренду земельної ділянки, яка знаходиться на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району, земельна ділянка №2, кадастровий номер :02:000:4002, загальною площею 2,88 га.

До вказаного листа-повідомлення НВ ТОВ «Агро-Інтер» додано проект Додаткової угоди №1 від 13.05.2020 до договору оренди землі від 14.06.2010, умовами якої передбачено поновити (продовжити) термін дії Договору оренди землі від 14.06.2010, який зареєстрований у Чернігівському районному регіональному відділі ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі землі вчинено запис від 14.06.2010 за №21, укладений між Чернігівською РДА та НВ ТОВ «Агро-Інтер», земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району та області, земельна ділянка №2, кадастровий номер: :02:000:4002, загальною площею 2,88 га, строком на 10 років.

Вказаний лист-повідомлення від 13.05.2020 №1/13-05-20 направлений на адресу Петрушинської сільської ради 15.05.2020, поштове відправлення №78 (а.с. 22,79) і отриманий нею 19.05.2020, що підтверджується витягом з офіційного веб-сайту АТ "Укрпошта" (а.с. 23).

14.06.2010 між Чернігівською районною державною адміністрацією (далі Орендодавець) та Науково-виробничим товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» (далі Орендар) укладено договір оренди землі (далі Договір №2) ( а. с. 66-70).

Відповідно до п. 1.1 Договору №2 Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району та області.

В оренду передається земельна ділянка (пай) №5, кадастровий номер :02:000:4005 загальною площею 2,57 га ріллі (п. 2 Договору №2).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 31015,65 грн (п. 5 Договору №2).

Договір укладено на 10 років на невитребувані ділянки (паї), але не більше ніж на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 8 Договору №2).

Згідно з п. 9 Договору №2 орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі, що становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у грошовій формі 930,47 грн на рік.

Відповідно до п. 10, 11 Договору №2 обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими КМУ формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Орендна плата вноситься щомісячно у розмірі 1/12 частини річної орендної плати протягом 30 календарних днів, що наступають за останнім календарним днем звітного місяця.

Земельна ділянка передається в оренду для вирощування товарної сільськогосподарської продукції. Цільове призначення ділянки сільськогосподарське призначення (п. 15, 16 Договору №2).

Згідно з п. 35 Договору №2 дія Договору припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 41 Договору №2).

Договір підписаний сторонами та зареєстрований у Чернігівському районному реєстраційному відділі Чернігівської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 14.06.2010 за №17.

Згідно Акту прийому-передачі невитребуваної земельної ділянки (паю), наданої в оренду НВ ТОВ «Агро-Інтер» строком на 10 років, але не більше ніж на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області Чернігівська РДА передала, а НВ ТОВ «Агро-Інтер» прийняло земельну ділянку (пай) №5 загальною площею 2,57 га.

Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Інтер звернулось до Петрушинської сільської ради з листом-повідомленням від 13.05.2020 №5/13-05-20, у якому просило поновити на 10 років дію договору оренди землі від 14.06.2010, який укладений між Чернігівською РДА та НВ ТОВ «Агро-Інтер», предметом якого є надання в оренду земельної ділянки, яка знаходиться на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району, земельна ділянка №5, кадастровий номер :02:000:4005, загальною площею 2,57 га.

До вказаного листа повідомлення НВ ТОВ «Агро-Інтер» додано проект Додаткової угоди №1 від 13.05.2020 до договору оренди землі від 14.06.2010, умовами якої передбачено поновити (продовжити) термін дії Договору оренди землі від 14.06.2010, який зареєстрований у Чернігівському районному регіональному відділі ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі землі вчинено запис від 14.06.2010 за №17, укладений між Чернігівською РДА та НВ ТОВ «Агро-Інтер», земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Петрушинської сільської ради Чернігівського району та області, земельна ділянка №5, кадастровий номер: :02:000:4005, загальною площею 2,57 га, строком на 10 років.

Вказаний лист-повідомлення від 13.05.2020 №5/13-05-20 направлений на адресу Петрушинської сільської ради 15.05.2020, поштове відправлення №78 (а.с. 22,79) і отриманий нею 19.05.2020, що підтверджується витягом з офіційного веб-сайту АТ "Укрпошта" (а.с. 80).

Науково-виробниче Товариство з обмеженою відповідальністю Агро-Інтер звернулось до Петрушинської сільської ради з запитом №1/03-07-20 від 03.07.2020, в якому просило повідомити про результати розгляду листів-повідомлень, зокрема, від 13.05.2020 №5/13-05-20 та №1/13-05-20.

Вказаний запит направлено відповідачу 06.07.2020, поштове відправлення №094.

Позивач у позовах зазначає, що протягом дії договорів оренди землі він належним чином виконував зобов`язання зі сплати орендної плати щодо всіх земельних ділянок, які перебували в орендному користуванні позивача на підставі договорів оренди, на підтвердження чого надав до матеріалів справи витяг з Кабінету платника податків за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 та копії податкових декларацій з плати за землю за 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 (а.с. 186-225).

У листі №03-16/176 від 14.07.2020 Петрушинська сільська рада повідомила НВ ТОВ «Агро-Інтер», що згідно змін у земельному законодавстві розпорядником невитребуваних земельних паїв та нерозподілених земельних ділянок є сільська рада, що, оскільки, товариство з 2013 року припинило свою діяльність на території сільської ради, тому переваги надаються діючим підприємствам, що на протязі останніх років товариством не сплачувалась орендна плата за невитребувані паї згідно договору оренди і не було надходжень у місцевий бюджет, на що є постійні звернення до Чернігівської РДА, що за 2013 рік товариство не розрахувалося зі своїми орендодавцями. Доказів направлення цього листа позивачу у відповідний час відповідачем не надано.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею (ч. 1 ст. 2 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом ст. 3 Закону України "Про оренду землі" об`єктами оренди за цим Законом є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Земельного кодексу України об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 статті 627 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Судом встановлено, що у договорах оренди землі від 14.06.2010 сторони передбачили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Статтею 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» також встановлює пріоритет саме для обумовленого сторонами в договорі строку, обмежуючи лише граничний (найменший) строк для відповідного повідомлення. При цьому словесна конструкція «повідомити» в ч. 2 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачає собою обов`язок здійснення фактичного повідомлення (його безпосереднього отримання), а не направлення у виді передання до оператора поштового зв`язку, а тим більше самого лише виготовлення або датування такого документа, оскільки інше унеможливлює реалізацію орендодавцем приписів ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» щодо розгляду клопотання у місячний строк з прийняттям відповідного рішення до закінчення строку дії договору.

Оскільки строк дії договорів оренди сторонами було встановлено до 14.06.2020, то позивач повинен був реалізувати своє право на їх поновлення шляхом фактичного повідомлення відповідача не пізніше 15.04.2020.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, накладна №78 (а.с. 22,79) та опис вкладення у цінний лист (а.с. 1-22,76-79) відповідач отримав відповідне повідомлення про поновлення дії договорів оренди тільки 19.05.2020, тобто з порушенням строків, які передбачені, як договорами оренди, так і Законом України «Про оренду землі».

Аналогічна позиція, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків наведена також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

Виходячи з викладеної правової позиції Верховного Суду, в будь-яких випадках необхідною умовою для поновлення договору на новий строк є здійснення орендарем повідомлення в установлені строки про намір скористатись переважним правом на укладання договору оренди на новий строк.

Щодо тверджень позивача про належне виконання своїх обов`язків за договорами оренди, то суд доходить висновку, що останнім не доведено належними та допустимими доказами таких обставин.

Так, суд не приймає як належний доказ виконання обов`язків за договорами оренди наданий до матеріалів справи витяг з Кабінету платника податків за 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, оскільки з цього витягу не можливо ідентифікувати, які саме операції проводились, з ким проводились розрахунки, що це були за розрахунки у розрізі сум таких платежів.

У поданих податкових деклараціях визначено розмір орендної плати за землю в сумі 87 748,96 грн, проте зазначені у витягах з Кабінету платника податків суми здійснення платежів таким розмірам не відповідають. За період 2011-2015 роки взагалі відсутні будь-які нарахування та інформація про платежі.

Витяг з Кабінету платника податків не завірений належним чином, не зазначено місце знаходження оригіналу даного доказу, з нього взагалі неможливо достовірно встановити, що цей витяг зроблено з Кабінету платника податків саме позивача.

Що стосується доданих позивачем до матеріалів справи копій податкових декларацій, то суд зазначає, що всі вони подавались лише у 2019 році, хоча орендні відносини між сторонами існували ще з 2010 року.

Аналіз положень Закону України "Про оренду землі" та умов спірних договорів дає підстави для висновку, що зазначені положення вимагають регулярної та своєчасної сплати орендної плати у встановленому порядку.

Отже, підтвердженням належного виконання умов договору має бути не лише відсутність податкової заборгованості, але й систематичність та своєчасність здійснення платежів.

Проте, позивач не надав суду належних доказів своєчасної та повної сплати орендної плати за спірні земельні ділянки за увесь період дії строку Договорів оренди землі.

Доведення обставин позивачем не може мати вибірковий характер (надання доказів сплати орендної плати лише за окремі періоди), відповідні обставини мають охоплювати увесь період існування спірних відносин.

Під час оцінки позовних вимог, заявлених у порядку ст. 33 Закону України Про оренди землі, необхідно дослідити дотримання орендарем положень ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та встановити чи належним чином орендар виконує свої обов`язки за договором.

Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.07.2019 у справі №915/1042/18.

Відтак суд доходить висновку про те, що позивач не довів, що повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк та не довів належне виконання ним, як орендарем, зобов`язань зі сплати орендної плати за користування спірними земельними ділянками, тобто дотримання умов, лише за якими у орендаря відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України Про оренду землі виникає переважне право на укладення договору оренди на новий строк, а отже не довів наявність у нього переважного права на укладення договорів оренди землі.

Безпідставним є посилання позивача на те, що після закінчення строку договорів оренди він продовжує користуватись спірними земельними ділянками, а тому має право на поновлення договорів на підставі ч. 6 ст.33 Закону України «Про оренду землі»

Відповідно до положень ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних, фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до лист-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Отже, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Враховуючи те, що позивачем не виконані вище згадані умови, тобто не дотримана процедура повідомлення орендодавця орендаря, тому суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Вказаний висновок підтверджується правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 313/350/16-ц.

Не надав позивач і належних доказів щодо фактичного користування ним спірними земельними ділянками після закінчення строку дії договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд вважає встановленим не направлення відповідачем позивачу у відповідний час листів №58 від 21.03.2011 та №03-16/176 від 14.07.2020. Разом з тим, недоведеність відповідачем наведених обставин не спростовує викладені вище висновки суду у справі.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків (ч. 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необгунтованими і недоведеними належними та вірогідними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови у позові покладаються на позивача.

Оскільки у позові відмовлено, понесені позивачем судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 165, 231, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 12.02.2021.

Суддя В. В. Шморгун