ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"03" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3451/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Панченко Н.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/3451/20

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Порт Сервіс" /65007, м. Одеса, вул. Новощепний ряд, буд. 7/9, офіс 7, /

про стягнення 109 218, 21 грн., -

за участю представників:

від позивача: Ахмадулліна В.Р. /самопредставництво/

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Порт Сервіс" заборгованості у розмірі 109 218, 21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 2617-П-ОДФ-19 від 29.05.2019р. про відшкодування експлуатаційних послуг.

07.12.2020р. Господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом учасників справи у судове засідання. Судове засідання щодо розгляду справи по суті призначено на 11.01.2021р. та учасникам справи встановлено строк на подання до суду заяв по суті справи (відзив на позов, відповідь на відзив на позов та заперечення).

05.01.2021р. за вх.№152/21 господарським судом одержано заяву про уточнення позовних вимог за вх. №152/21, в якій позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Порт Сервіс" заборгованість у розмірі 109 832, 89 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн. В обґрунтування заяви, позивач зазначає, що оскільки відповідач надалі не підписує акти здачі-прийняття робіт та не оплачує виставлені йому рахунки, то є необхідним додатково стягнути у судовому порядку з відповідача суму заборгованості за жовтень-грудень 2020р., а саме 614, 68 грн.

У судовому засіданні 11.01.2021р. за участю представника позивача судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання про прийняття до розгляду заяви Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) про уточнення позовних вимог за вх.№152/21 від 05.01.2021р. Окрім того, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою оголошено перерву у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 03.02.2021р. о 09:30, із викликом учасників справи у судове засідання.

03.02.2021р. за вх.№3056/21 господарським судом одержано клопотання, в якому позивач просить суд долучити до матеріалів справи документи, а саме: рекомендоване повідомлення про направлення актів та рахунку за вересень 2020р., листопад 2020р., а також реєстри №1 та відправлені рекомендовані повідомлення позивача, що підтверджують надсилання актів та рахунків за вересень, листопад, грудень 2020р.

Відповідач у судові засідання не з`явився, про причини свого нез`явлення суд не повідомив та відзив на позов до суду не надав.

При цьому, судові ухвали, які надіслані відповідачу на адресу, що зазначена у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернуті до суду органами поштового зв`язку із зазначенням причин повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Отже, враховуючи, що господарським судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду судової справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 03.02.2021р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд встановив:

29.05.2019р. між Державним підприємством "Адміністрація морських портів України" (Виконавець) в особі першого заступника начальника Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Марін Порт Сервіс" (Замовник) укладено договір, відповідно до п. 1.1 якого, Виконавець надає послуги з видачі питної води на об`єкти Замовника у систему каналізації Виконавця, послуги з теплопостачання на об`єкти Замовника (послуги) відповідно з Додатком № 1 "Перелік об`єктів Замовника", що є невід`ємною частиною договору. Послуги з подачі холодної та гарячої води надаються: в межах нормативів якості за ДСанПіН 2.2.4-171-10 Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною. Послуги з прийому стоків холодного і гарячого водопостачання надаються: в межах показників якості, встановлених для замовника Правилами прийому стічних вод. Послуги з постачання надаються: згідно розпорядження про початок опалювального сезону; в межах температурного графіку.

Відповідно до п.1.2. договору замовник своєчасно сплачує за надані йому послуги, забезпечує належну експлуатацію своїх водопровідно-каналізаційних мереж, мереж теплопостачання, приладів і пристроїв на них, у відповідності з Правилами, перерахованими в п.2.1. цього договору та діючого законодавства України.

Згідно з п.п 2.3.1. п.2.3. договору виконавець має право, вимагати своєчасної та повної оплати послуг, наданих замовнику.

За умовами п.п 2.4.10., 2.4.14. п.2.4. договору до 30 числа звітного місяця замовник зобов`язується: підписати та повернути виконавцю "Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг); своєчасно і в повному обсязі оплачувати послуги.

Умовами п.3.1. договору встановлено, що облік спожитих послуг здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на об`єктах замовника, або розрахунковим шляхом у разі відсутності, або неможливості встановлення приладів обліку, або виходу з ладу. У випадках перебоїв у теплопостачанні, водопостачанні не з вини замовника, розрахунок за відпущене тепло, воду при відсутності приладів обліку тепла, води та стоків проводиться за час фактичної подачі тепла, води. Факт відсутності тепла, води встановлюється представниками замовника та виконавця зі складанням акту. У разі відсутності підписаного сторонами акту, послуги теплопостачання, водопостачання та водовідведення вважаються наданими в повному обсязі.

Відповідно до п.3.2. договору, оплата послуг проводиться не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Грошові кошти перераховуються на поточний рахунок виконавця.

Згідно з п.п.3.4., 3.5. договору рахунки направляються замовнику на його фактичну адресу рекомендованим листом з повідомленням та електронну пошту вказану в договорі. Датою вручення рахунку замовнику вважається дата відновлення електронного листа. Замовник зобов`язаний письмово довести до відома виконавця про неотримання рахунку за надані послуги.

Відповідно до п.4.1. договору у разі несвоєчасного перерахування платежів замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Згідно з п.7.3. договору всі права та обов`язки Державного підприємства Адміністрація морських портів України (в т.ч. ведення бухгалтерського обліку, проведення розрахунків, підписання первинних документів, приймання-передача товарів, робіт та послуг за кількістю і якістю тощо), які передбачені цим договором, виконуються Одеською філією Державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрацією Одеського морського порту).

Умовами п. 7.4. договору передбачено, що договір укладається на строк до 31 грудня 2019, набирає чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками (в разі наявності) та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якою із сторін у порядку, визначеному законодавством України. Згідно з ст. 631 ЦК України умови цього договору розповсюджуються на взаємовідносини сторін, які виникли до його укладення, а саме з 14.12.2018р.

Додатками №1 та №2 до договору сторонами затверджено перелік об`єктів замовника та розрахунок теплових навантажень, водогосподарського балансу відповідача.

Судом встановлено, що позивачем у січні-березні 2020р. надано відповідачу послуги з теплопостачання на об`єкти відповідача вартістю 94828, 22 грн., що підтверджується підписаними відповідачем актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2020 №50, від 29.02.2020 №169, від 31.03.2020 №425 та складеними позивачем рахунками від 31.01.2020 №510059, від 29.02.2020 №510042, від 31.03.2020 №510102, які отримані відповідачем, про що свідчать витяги з журналів реєстрації вихідної кореспонденції.

За надані позивачем послуги відповідач розрахувався частково в сумі 1200 грн. Послуги в сумі 93628, 22 грн. залишилися не оплаченими відповідачем.

Також позивачем у січні-грудні 2020р. надані відповідачу послуги водопостачання та водовідведення вартістю 8802,27 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), а саме: акт від 31.01.2020 №49, акт від 29.02.2020 №170, акт від 31.03.2020 №432, акт від 30.04.2020 №566, акт від 31.05.2020 №623, акт від 30.06.2020 №753, акт від 31.07.2020 №941, акт від 31.08.2020 №1165, акт від 30.09.2020 №1210, акт від 31.10.2020 №1405, акт від 30.11.2020 №1511, акт від 31.12.2020 №1662, та складеними позивачем рахунками від 31.01.2020 №531028, від 29.02.2020 №531076, від 31.03.2020 №531200, від 30.04.2020 №531259, від 31.05.2020 №531263, від 30.06.2020 №531337, від 31.07.2020 №531448, від 31.08.2020 №531556, від 30.09.2020 №531592, 31.10.2020 №531713, від 30.11.2020 №531760, від 31.12.2020 №531823

При цьому, акти здачі -прийняття робіт за січень серпень 2020р. підписані відповідачем без жодних зауважень щодо наданих позивачем послуг.

Акти здачі -прийняття робіт за вересень-грудень 2020р., які позивач, разом із рахунками, надіслав на підписання відповідачу, повернуті позивачу органами зв`язку із зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання» щодо акту від 30.09.2020 №1210 та акту №1405 від 31.10.2020р., «адресат відсутній за вказаною адресою» щодо акту від 30.11.2020 №1511.

Водночас відповідачем здійснено часткову оплату наданих позивачем послуг з водопостачання і водовідведення в сумі 2000 грн. Послуги в сумі 6802, 27 грн. залишилися не оплаченими відповідачем.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, на підставі укладеного між сторонами договору та поданих позивачем доказів (актів здачі-прийняття робіт, рахунків та доказів їх направлення відповідачу) позивачем надані відповідачу послуги на суму 103630, 49 грн., в т.ч. послуги з теплопостачання за січень-березень 2020р. на загальну суму 94828,22 грн. та послуги з водопостачання та водовідведення за січень-грудень 2020р. на суму 8802,27 грн., які оплачені відповідачем частково в сумі 3200 грн., в т.ч. 1200 грн. за послуги з теплопостачання та 2000 грн. за послуги з водопостачання та водовідведення.

Послуги в сумі 100 430, 49 грн. відповідачем не оплачені, як у встановлений договором строк, так і в подальшому.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Аналогічні положення містяться у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1ст. статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч.2 ст.551 ЦК України).

У п. 4.1. договору встановлено, що у разі несвоєчасного перерахування платежів Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої період, за котрий нараховується пеня, від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок пені, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір пені з 21.02.2020р. по 06.11.2020р. становить 7 486, 95 грн., судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір 3% річних становить 1 915, 45 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, а також виходячи з того, що відповідач не надав до суду жодних заперечень щодо наявності заборгованості, а також доказів, які спростовують позовні вимоги, Господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог, а отже і їх задоволення у повному обсязі в сумі 109832,89 грн., з яких 100 430,49 грн. основний борг, 7 486,95 грн. пені та 1915, 45 грн. 3% річних.

Щодо відсутності у справі підписаних відповідачем актів здачі-приймання робіт за вересень-грудень 2020р., то господарським судом враховуються наявні у справі докази надіслання цих актів, разом із рахунками, на підписання відповідачу та їх повернення позивачу органами зв`язку із зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також судом враховуються умови п. 3.2. укладеного між сторонами договору, згідно з якими оплата послуг проводиться не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим. Тобто, умови укладеного між сторонами договору, виконання зобов`язання відповідача щодо оплати наданих позивачем послуг, не ставиться у залежність від підписання ним актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг) та одержання позивачем рахунку позивача на оплату цих послуг.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовну заяву Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Марін Порт Сервіс" (65007, м. Одеса, вул. Новощепний ряд, буд. 7/9, офіс 7, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, ) в особі відокремленого підрозділу - Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна пл., 1 p/ НОМЕР_1 в ПАТ АБ "УКРГАЗБАНК" м. Києва, МФО 320478, ) 109 832 (сто дев`ять тисяч вісімсот тридцять дві) грн. 89 коп., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 08 лютого 2021 р.

Суддя Г.Є. Смелянець