СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2021 р. Справа № 5023/2837/11

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Сіверін В.І. , суддя Терещенко О.І.

за участю секретаря судового засідання Новікової Ю.В.

та представників учасників справи:

ліквідатора - Черкасов С.А. (посвідчення №979 від 23.05.2013);

апелянта - ОСОБА_1 (особисто), Шафоростов В.О. (ордер АХ№1034643 від 24.12.2020);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№127Х/1-43) на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.12.2020 (суддя В.О.Яризько, повний текст ухвали складено 09.07.2018) у справі №5023/2837/11

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Дружнє підприємство Технологічної групи "Екіпаж", м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Дружнє підприємство Технологічної групи "Екіпаж", м. Харків

про банкрутство,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду Харківської області від 09.08.2011 ТОВ ДП Технологічної групи "Екіпаж" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На даний час триває ліквідаційна процедура, ліквідатором є арбітражний керуючий Черкасов С.А.

18.05.2020 на адресу суду надійшла заява ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на засновника та керівника боржника, в якій ліквідатор просить суд :

- задовольнити заяву про покладання субсидіарної відповідальності на засновника ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" - Приватну фірму "Міжнародне агентство по найму" (, адреса: вул. Юр`ївська, буд. 7, м. Харків, 61050) та керівника боржника ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

- стягнути солідарно із засновника ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" - Приватної фірми "Міжнародне агентство по найму" (, адреса: вул. Юр`ївська, буд. 7, м. Харків, 61050) та керівника боржника ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошові кошти в сумі 50 595 021,68 грн., яку ухвалою суду від 25.05.2020 прийнята до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.12.2020 у справі №5023/2837/11 (суддя В.О. Яризько) заяву ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на засновника та керівника боржника з урахуванням її уточнень задоволено в повному обсязі.

Покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" у зв`язку з доведенням ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" до банкрутства у сумі 8 417 802,36 грн. на засновника ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" - Приватну фірму "Міжнародне агентство по найму" (, адреса: вул. Юр`ївська, буд. 7, м. Харків, 61050) та керівника боржника ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Стягнуто солідарно із засновника ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" - Приватної фірми "Міжнародне агентство по найму" (, адреса: вул. Юр`ївська, буд. 7, м. Харків, 61050) та керівника боржника ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) грошові кошти в сумі 8 417 802,36 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.12.2020 у справі №5023/2837/11 виправлено описку, допущену в резолютивній частині ухвали суду від 08.12.2020 у справі № 5023/2837/11, а саме абзац третій викладено в наступній редакції : "Стягнути солідарно із засновника ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" - Приватної фірми "Міжнародне агентство по найму" (, адреса: вул. Юр`ївська, буд. 7, м. Харків, 61050) та керівника боржника ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дружнє підприємство Технологічної групи "Екіпаж" (61064, м. Харків, вул. Камська, 1, кв.148, ) грошові кошти в сумі 8 417 802,36 грн."

ОСОБА_1 з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 08.12.2020 у справі №5023/2837/11 та відмовити в задоволенні заяви ліквідатора про покладення на колишнього керівника банкрута субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута ТОВ ДП ТГ "Екіпаж".

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не обґрунтовано які саме нераціональні управлінські рішення прийнято директором та який причинно-наслідковий зв`язок між такими рішеннями та банкрутством боржника. Також вказує порушення суди норм процесуального права під час розгляду заяви. Зазначає, що судом не застосовано позовну давність.

06.01.2020 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №5023/2837/11 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 у справі №5023/2837/11 клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання апеляційної скарги задоволено, строк на подання апеляційної скарги поновлено. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 08.12.2020 у справі №5023/2837/11. Встановлено строк учасникам у справі про банкрутство для подання відзивів на апеляційну скаргу. Призначено справу до розгляду на 08.02.2021 на 12:30. Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

Від арбітражного керуючого Черкасова С.А. надійшов відзив на апеляційну скаргу ліквідатора (вх.№1130 від 28.01.2021), в якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судове засідання 08.02.2021 з`явився ОСОБА_1 та його представник, які підтримують свою апеляційну скаргу та просять її задовольнити. Присутній в судовому засіданні арбітражний керуючий Черкасов С.А. заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх в судовому засіданні уповноважених представників учасників справи про банкрутство, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" зареєстроване 21.09.2000 у Департаменті реєстрації Харківської міської ради за № 0006387.

Відповідно до положень Статуту боржника засновниками є:

- Приватна фірма (ПФ) "Міжнародне агентство по найму" (, адреса: вул. Юр`ївська, буд. 7, м. Харків, 61050);

- ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" (, адреса: 610, м. Харків, вул. Каменська, буд. 1, кв. 148).

Відповідно до реєстраційних даних обов`язки керівника ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" виконував ОСОБА_1 , який також є керівником ПФ "Міжнародне агентство по найму".

В ході проведення ліквідаційної процедури ліквідатором, відповідно до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 № 14 було проведено аналіз фінансово-господарської діяльності боржника.

За результатами проведеного аналізу (форма № 2 "Звіт про фінансові результати") встановлено відсутність доходу від основної діяльності за період з 2009 по 2011 роки, при цьому нарощувались збитки за рахунок амортизації активів (таблиця 2) та збільшення кредиторської заборгованості (таблиця 3).

Про це також свідчить вертикальний та горизонтальний аналіз необоротних активів боржника, а також аналіз оборотних активів підприємства (таблиця 4) та витрат на виробництво (таблиця 5) за період з 2009 по 2011 роки.

Як вбачається з аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, не зважаючи на наявність виробничих запасів мала місце відсутність діяльності підприємства, при цьому збільшувались поточні зобов`язання за розрахунками з бюджетом та оплатою праці, що при відсутності діяльності призвело до збільшення збитків підприємства.

Також прослідковується нарощення збитків за рахунок амортизації активів та збільшення кредиторської заборгованості, а також невжиття заходів щодо поліпшення основних фінансових показників, в тому числі стягнення дебіторської заборгованості та зменшення зобов`язань.

Відповідно до п.3.2 Методичних рекомендацій щодо визначення ознак дій доведення до банкрутства економічними ознаками дій з доведення до банкрутства може вважатися такий фінансово-економічний стан боржника, коли виконання умов договорів призвело до погіршення показників оцінки його фінансового стану, зокрема: прийняття нераціональних управлінських рішень, які негативно впливають на виробничу, торговельну, іншу статутну діяльність підприємства, що призводить до фінансових збитків та втрат.

Крім того, необхідно проаналізувати заходи, ужиті керівництвом підприємства, щодо стягнення заборгованості (повнота та своєчасність проведеної претензійно-позовної роботи) та своєчасності розв`язання проблем у виробничому процесі тощо.

Навмисне погіршення фінансово-господарського стану підприємства можна визначити за такими основними ознаками, зокрема штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості.

Судова колегія вважає, що наведені вище фактори відповідають економічним ознакам дій з доведення до банкрутства відповідно до п.3.2 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, а саме: прийняття нераціональних управлінських рішень, які негативно впливають на виробничу, торговельну, іншу статутну діяльність підприємства, що призводить до фінансових збитків та втрат.

Навмисне погіршення фінансово-господарського стану боржника з боку його керівника ОСОБА_1 було встановлено в ході проведення ліквідаційної процедури по справі про банкрутство ТОВ ДП ТГ "Екіпаж".

Так, відповідно до протоколу загальних зборів від 11.11.2008 під головуванням директора ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" ОСОБА_1 на цих зборах було прийнято рішення про ліквідацію товариства та створення ліквідаційної комісії, яку очолив ОСОБА_1

Як свідчать матеріали справи, в ході ліквідаційної процедури майно ТОВ ДП ТГ "Екіпаж", за рахунок якого здійснювалась його виробнича діяльність, було придбане ТОВ "Дойче Машинери Технолоджи", директором якого є колишній голова ліквідаційної комісії та директор підприємства-банкрута ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" ОСОБА_1

Судами встановлено, що учасниками біржових торгів із придбання майна ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" були ТОВ "Дойче Машинери Технолоджи" та ТОВ "Фірма ХГС-Бетон", де директором також є колишній голова ліквідаційної комісії та директор підприємства-банкрута ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" ОСОБА_1

Таким чином, на час відкриття ліквідаційної процедури ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" фактично припинив свою господарську діяльність та не зміг розрахуватись з кредиторами.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , як керівником боржника на протязі тривалого часу умисно приймалися нераціональні управлінські рішення з метою непогашення існуючої кредиторської заборгованості ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" та придбання майна боржника, за рахунок якого здійснювалась його виробнича діяльність, за цінами, які значно нижче ринкових за допомогою підконтрольних йому ж підприємств.

Задовольняючи заяву, місцевий суд вказав, що наявні всі підстави для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" на засновника та керівника ТОВ ДП ТГ "Екіпаж", а саме ПФ "Міжнародне агентство по найму" та ОСОБА_1 , оскільки в даній справі доведено, що керівником ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" ОСОБА_1 протягом 2009-2011 років приймались нераціональні управлінські рішення, які негативно впливали на статутну діяльність підприємства, що призвело до фінансових збитків, втрат і, як наслідок неможливість розрахуватись з кредиторами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 211 Господарського кодексу України засновники (учасники) суб`єкта підприємництва, власник майна, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, у межах своїх повноважень зобов`язані вживати своєчасних заходів щодо запобігання його банкрутству.

Відповідно до положень ч. ч. 1-3 ст. 4 Кодексу України з процедур банкрутства засновники (учасники, акціонери) боржника, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, центральні органи виконавчої влади, органи Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень зобов`язані своєчасно вживати заходів для запобігання банкрутству боржника. У разі виникнення ознак банкрутства керівник боржника зобов`язаний надіслати засновникам (учасникам, акціонерам) боржника, власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника відомості щодо наявності ознак банкрутства. Засновники (учасники, акціонери) боржника, власники майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, кредитори боржника, інші особи в межах заходів щодо запобігання банкрутству боржника можуть надати боржнику фінансову допомогу в розмірі, достатньому для погашення грошових зобов`язань боржника перед кредиторами, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування і відновлення платоспроможності боржника (санація боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство).

Проте такі дії керівником та засновником ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" всупереч вимогам закону не вчинялись, в матеріалах справи такі докази також відсутні.

Частиною 1 ст.215 Господарського кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва - боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.

Згідно ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.

Як вже зазначалось вище, відповідно до Методичних рекомендацій економічними ознаками дій з доведення до банкрутства може вважатись такий фінансово-економічний стан боржника, коли виконання умов договорів призвело до погіршення його фінансового стану, зокрема: прийняття нераціональних управлінських рішень, які негативно впливають на виробничу, торговельну, іншу статутну діяльність підприємства, що призводить до фінансових збитків та втрат.

Колегія суддів зазначає, що субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, яка покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Законодавство не пов`язує можливість покладення субсидіарної відповідальності в порядку ч. 2 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства на третіх осіб з наявністю вироку у кримінальній справі щодо таких осіб про встановлення в їх діях (бездіяльності) кримінального правопорушення, оскільки в даному випадку особи в силу спеціального припису Кодексу України з процедур банкрутства притягуються до цивільної відповідальності у формі солідарного стягнення.

Притаманною ознакою цивільно-правової відповідальності є те, що особа, яка є відповідачем, повинна доказати відсутність своєї вини.

Колегія суддів зазначає, що після визнання боржника банкрутом, за наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника, погашення заборгованості банкрута є неможливим внаслідок дій та (або) бездіяльності засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, до поки такі особи не доведуть протилежного.

Відтак, доводи апеляційної скарги, що судом не обґрунтовано які саме нераціональні управлінські рішення прийнято директором та який причинно-наслідковий зв`язок між такими рішеннями та банкрутством боржника, колегією суддів не приймаються, оскільки саме на керівникові лежить обов`язок доведення вжиття всіх необхідних заходів щодо запобігання банкрутству.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даній справі доведено, що керівником ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" ОСОБА_1 протягом 2009-2011 років приймались нераціональні управлінські рішення, які негативно впливали на статутну діяльність підприємства, що призвело до фінансових збитків, втрат і, як наслідок неможливість розрахуватись з кредиторами. Усі перелічені вище дії, що призвели до погіршення фінансового стану та фактичного банкрутства ТОВ ДП ТГ "Екіпаж", відбулися з вини засновника ПФ "Міжнародне агентство по найму", який не вжив заходів для запобігання банкрутству боржника та його керівника ОСОБА_1, який згідно Статуту мав право визначати напрямки та впливати на господарську діяльність боржника.

За таких обставин наявні всі підстави для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями ТОВ ДП ТГ "Екіпаж" на засновника та керівника ТОВ ДП ТГ "Екіпаж", а саме ПФ "Міжнародне агентство по найму" та ОСОБА_1 .

Інші доводи апелянта спростовуються матеріалами справи та поясненнями арбітражного керуючого в судовому засіданні та викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Водночас, місцевий суд відмовив у застосування строку позовної давності, вказавши що відповідна заява подана в межах строку позовної давності.

За приписами ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність, відповідно до ст.257 ЦК України, встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У відповідності до приписів ч.2 ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства.

З аналізу вказаної правової норми вбачається, що виявлення ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника покладена саме на ліквідатора банкрута, що пов`язано з виконанням ліквідатором банкрута повноважень, визначених ст.61 Кодексу України з процедур банкрутства.

Суд першої інстанції вказав, що арбітражного керуючого Черкасова С.А. ліквідатором банкрута було призначено 17.10.2019, про що судом постановлено відповідну ухвалу. Відтак саме з моменту призначення арбітражного керуючого Черкасова С.А. ліквідатором боржника (17.10.2019) в останнього виникло право на звернення до суду з заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на його керівника та засновника, що і було зроблено ліквідатором 18.05.2020.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

За своєю правовою суттю покладення субсидіарної відповідальності на засновників та керівників підприємства є зміною суб`єктного складу у зобов`язанні (залучення субсидіарних боржників).

Цей висновок прямо свідчить як з назви цієї дії, так і з її процедурного змісту, оскільки при покладанні субсидіарної відповідальності судом не проводиться ревізія того зобов`язання, яке вже встановлено щодо підприємства-боржника.

Відтак, інститут позовної давності не застосовується до зміни суб`єктного складу у зобов`язанні, оскільки це, по-перше, не передбачено нормами матеріального закону, по-друге, в ході зміни суб`єктного складу (покладанні субсидіарної відповідальності) не відбувається повторного розгляду цивільно-правової вимоги до основного боржника (підприємства).

Щодо доводів апелянта про наявність підстав для відводу судді Яризько В.О., судова колегія зазначає по таке.

Так, апелянт зазначає про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді. Посилається на призначення судом в даній справі арбітражного керуючого Черкасова С.А. в якості ліквідатора без застосування автоматизованого розподілу відбору кандидатур арбітражного керуючого, а також призначення без такого відбору арбітражного керуючого Черкасова С.А. ліквідатором у іншій справі.

Колегія суддів вважає безпідставними такі доводи апелянта. Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, яка діяла на дату визнання боржника банкрутом, відповідно до положень якої здійснювалось провадження у справі до вступу в дію Кодексу України з процедур банкрутства, не передбачено обов`язковості визначення кандидатури арбітражного керуючого для призначення ліквідатором у справі за допомогою автоматизованої системи.

Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що призначення арбітражного керуючого Черкасова С.А. для виконання обов`язків ліквідатора в даній справі оскаржувалось кредиторами та кредиторами не було в подальшому запропоновано інших кандидатур, отже, кредитори фактично згодні з призначенням Черкасова С.А. ліквідатором у справі.

З огляду на наведено, судом апеляційної інстанції не виявлено підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, ухвала місцевого господарського суду прийнята з дотриманням та відповідно до приписів господарського процесуального закону та Кодексу України з процедур банкрутства, тому доводи скаржника про порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. За таких обставин оскаржувана ухвала суду першої інстанції зміні чи скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 271 п.1 ч.1 ст.ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, , колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 08.12.2020 у справі №5023/2837/11 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11.02.2021.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко