РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.02.2021Справа № 904/5449/20
за позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо- збагачувальний комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнет-Холдинг"

про стягнення 122 118,29 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнет-Холдинг" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором №1280/19 на придбання сировинних, паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсів з урахуванням перевезення залізничним транспортом від 11.04.2019 у розмірі 122 118,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем на виконання умов договору поставлено ресурси неналежної якості, чим останній порушив умови договору. За вказане порушення позивачем нараховано відповідачу штраф.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2020 відкрито провадження у справі №904/5449/20, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

16.12.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позовних вимог та зазначає, що під час поставки ресурсу позивачу помилково поставлений інший ресурс, відповідачем за власний рахунок усунуто недоліки (поставлено ресурс належної якості без затримки строків поставки ресурсу). Окрім того, відповідач зазначає, що оскільки позивачем не підписано видаткову накладну, що свідчить про неприйняття помилково поставленого ресурсу, а від так і про відсутність порушення з боку відповідача.

Оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У період з 15.01.2021 по 26.01.2021 суддя Зеленіна Н.І. перебувала у відпустці.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.04.2019 між ПрАт "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та ТОВ "Корнет-Холдинг" (постачальник) було укладено договір №1280/19 на придбання сировинних, паливно-енергетичних і матеріально-технічних ресурсів з урахуванням перевезення залізничним транспортом від 11.04.2019.

Згідно п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (ресурси) згідно специфікації на умовах, передбачених цим договором.

Договір вступає в силу з моменту його підписання та дії до 10.04.2021 року (п. 10.4, 10.5 договору).

Кількість, номенклатура ресурсів вказані у специфікації до договору, яка є невід`ємною частиною договору (п. 2.1 договору).

Згідно Специфікації №1 від 23.04.2019, яка є додатком до договору №1280/19 від 11.04.2019, сторони дійшли згоди щодо ресурсів, які відповідач має поставити позивачу, а саме: масло И-50А у кількості 88 т у строк протягом травня 2019 року, ціна за одну одиницю - 680,00 грн.

Згідно п. 2.3 договору, якість, упаковка та маркування ресурсів повинні відповідати нормам, визначеним сертифікатами виробника, діючими стандартами (ТУ, ТОСТ) для даного виду ресурсів, а також спеціальним технічним вимогам, якщо такі встановлені угодою сторін та зазначені в Специфікаціях.

На виконання умов договору, згідно видаткової накладної №17 від 24.05.2019, відповідачем було поставлено позивачу ресурси (масло И-50А) у кількості 28,084 т. Вартість поставленого ресурсу становить 610 591,43 грн.

Пунктом 6.2 договору встановлено, що приймання ресурсів за якістю проводиться або відповідно до вимог Інструкції про контроль якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 №271/121, або за участю незалежної експертної установи, залученої покупцем.

Для визначення якості поставленого ресурсу вимогам ДСТУ 20799-88, покупцем було відібрано зразки оливи для проведення лабораторних досліджень.

За результатами лабораторних досліджень було складено протокол №766 від 25.05.2019, з якого вбачається, що якість поставленого ресурсу не відповідає заявленим вимогам.

Окрім того, з відзиву відповідача вбачається, що невідповідність якості поставленого товару відповідачем не заперечується.

Актом прийняття №3309 від 25.05.2019 комісія ПрАТ "ІНГЗК" не прийняла поставлений відповідачем за видатковою накладною №17 від 24.05.2019 ресурс, оскільки згідно протоколу №766 від 25.05.2019 поставлений ресурс не відповідає ДСТУ 20799-88.

Телефонограмою від 27.05.2019, директор по закупкам ПрАТ "ІНГЗК" запросив представників постачальника, ТОВ "Корнет-Холдинг", з`явитися для підписання акту про невідповідність якості поставленого ресурсу.

У відповідь на телефонограму, відповідач листом за вих. №27/05/19 від 27.05.2019 повідомив позивача, що дає згоду на підписання акту №14НК в односторонньому порядку (поставка масла індустріального И-50А, поставленого за накладною №17 від 24.05.2019 у кількості 28,084 т).

Актом приймання нафти та/або нафтопродуктів за якістю від 27.05.2019 встановлено, що поставлений ресурс не відповідає ДСТУ 20799-88 за показниками: в`язкість кінематична при 40оС, температура спалаху.

Відповідно до п. 7.4 договору, у випадку поставки ресурсів неналежної якості постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі 20% від ціни ресурсів неналежної якості.

На підставі вказаного пункту, позивачем нараховано відповідачу штраф у розмірі 20% від вартості ресурсу неналежної якості, а саме 122 188,28 грн.

14.06.2019 позивачем направлено на адресу відповідача претензію за вих. 14/96, у якій позивач вимагав сплатити нараховану суму штрафу.

ТОВ "Корнет-Холдинг" направило відповідь на претензію за вих.№1/08/19-1 від 01.08.2019, у якій відповідач заперечує проти задоволення претензії, зазначає, що ресурс на адресу позивача був поставлений помилково, відповідачем виконано всіх належних дій для повернення помилково поставленого товару, а також відповідачем належним чином виконані умови договору щодо поставки ресурсів.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку суму штрафу за поставку ресурсів неналежної якості.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 268 Господарського кодексу України, якість товару, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом, якщо інше не передбачено в договорі.

На підставі п. 7.4 договору, позивач нараховує штраф у розмірі 122 118,28 грн, що становить 20% від вартості неякісних матеріалів.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що фактично поставлений помилково товар прийнято позивачем, а відповідно не є порушенням умов договору, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно умов п. 6.4. договору, поставка ресурсів за видаткової накладною №17 від 24.05.2019 супроводжувалася рахунком на оплату №24 від 24.05.2019, ТТН від 24.05.2019 та копією паспорта №013, який видано 24.05.2019.

До матеріалів справи долучені копії зазначених документів, які підписані та скріплені печаткою ТОВ "Корнет Холдинг".

У видатковій накладній зазначено, що поставляється олива И-50А у кількості 28,084 т, вартістю 610 591,43 грн. Покупцем зазначено ПрАТ "ІНГЗК", договорів №1280/19 від 11.04.2019. Аналогічні реквізити зазначені в рахунку на оплату №27 від 24.05.2019.

У ТТН №43 від 24.05.2019 зазначено, що вантажоодержувачем є ПрАТ "УНГЗК", до перевезення завантажено оливу И-50А у кількості 28,084 т.

Зазначені докази, в сукупності, спростовують твердження відповідача, що ресурс був помилково поставлений, не стосується умов укладеного договору, та не є таким, що прийнято позивач з огляду відсутність підпису на супровідних документах.

Посилання відповідача на те, що повернення помилково поставленого товару здійснене відповідачем за власні кошти, договір є виконаний належним чином та відсутність у позивача збитків судом відхиляються, оскільки спірним договором не передбачено, що у разі усунення наслідків порушення договору та відсутності збитків у покупця, штраф не нараховується.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем на виконання умов договору здійснено поставку ресурсів неналежної якості, що відповідно до п. 7.4. договору є підставою для нарахування штрафу.

Факт поставки відповідачем ресурсів неналежної якості належним чином доведено, документально підтверджено і відповідачем не спростовано.

Доказів оплати вищевказаної суми неустойки матеріали справи не містять, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок штрафу і встановлено, що нарахування відповідають вимогам законодавства та договору.

Окрім того, суд розглянувши клопотання відповідача про зменшення штрафу, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем поставлено у строки і у кількості ресурси, згідно до специфікації.

Зауважень щодо якості та кількості поставленого товару (окрім як тих, що є предметом спору у даній справі) матеріали справи не містять.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи інтереси обох сторін, беручи до уваги розмір штрафу, а також повну поставку відповідачем товару належної якості та у встановлені строки, суд вважає за можливе зменшити розмір штрафу на 50% і стягнути штраф у розмірі 61 059,14 грн

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягаються частковому задоволенню на суму 61 059,14 грн.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки за договором, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Що ж стосується заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 743,58 грн, то суд зазначає наступне.

До позовної заяви додано копію договору №180316-МІХ/ІНГЗК/1 про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 16.03.2018, додаткові угоди №4 від 04.11.2019 та №15 від 22.07.2020 до договору, копію довіреності №14/10343 від 12.12.2019 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Ковальової К.О.

Відповідно до п. 6.1. додаткової угоди №15 до договору, правова допомога вважається наданою після підписання акту надання послуг, який підписується сторонами та скріплюється печатками.

Однак на підтвердження наданих послуг на професійну правничу допомогу позивачу у межах даної справи не було надано відповідного акта прийому-передачі наданих послуг чи оплаченого позивачем рахунку про оплату наданих послуг.

Окрім того, суд погоджується із твердженнями відповідача щодо того, що всі документи підписані посадовими особами ПрАТ "УНГЗК", а не адвокатом.

Враховуючи викладене, підстави для покладення на відповідача заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу відсутні.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корнет-Холдинг" (01021, м. Київ, вул. Грушевського Михайла, буд. 9-Б, код ЄДРПОУ - 39798690) на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, буд. 47, код ЄДРПОУ - 00190905) 61 059 (шістдесят одна тисяча п`ятдесят дев`ять) грн 14 коп. - штрафу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна