РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2021Справа № 910/11059/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В. за участю секретаря судового засідання Капішон В.В., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА"

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-БЕТА"

про стягнення 2 957 263, 24 грн

за участю представників:

від позивача: Леонтьєв Г.Є.

від відповідача-1: Савченко О.В.

від відповідача-2: Поддимай А.Б.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА" звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-БЕТА" про стягнення 2 957 263, 24 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 03.08.2020 зазначену позовну заяву залишив без руху, встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

05.08.2020 через канцелярію суду позивачем подано заяву про усунення недоліків, допущених при поданні до суду даного позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/11059/20, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 15.09.2020.

19.08.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог.

21.08.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА" подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.09.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА" про застосування заходів забезпечення позову відмовлено.

14.09.2020 через канцелярію суду від відповідача -1 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

15.09.2020 через канцелярію суду від відповідача -2 надійшов відзив на позов, в якому відповідач-2 заперечував проти задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості посилаючись на те, що листом-угодою від 17.04.2020 на відповідача-2 не покладено обов`язку, а визначено лише право останнього щодо здійснення прямого платежу позивачу. Також, відповідач-2 вказує про відсутність погодження останнім документів, на які посилається позивач у позовній заяві.

Разом з відзивом на позовну заяву відповідач-2 подав клопотання про витребування у позивача оригінал листа-угоди від 17.04.2020 про внесення змін до договору підряду від 30.10.2019.

У підготовчому засіданні 15.09.2020 суд відклав розгляд заяви представника позивача від19.08.2020 про збільшення позовних вимог, задовольнив клопотання представника позивача про оголошення перерви для підготовки відповіді на відзив та оголосив про відкладення підготовчого засідання на 06.10.2020.

25.09.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2, за змістом якої вбачається, що позивач направляв на адреси відповідачів рахунки на оплату виконаних робіт, жодних заперечень від відповідачів не надходило. Позивач вважає, що у відповідачів виник солідарний обов`язок щодо оплати виконаних позивачем робіт.

05.10.2020 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату.

05.10.2020 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до моменту набрання законної сили рішенням Господарського суду Хмельницької області по справі за позовом ТОВ "СУНЕЛ" до ТОВ "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА" про визнання недійсним договір підряду від 30.10.2019.

У підготовчому засіданні 15.09.2020 суд відклав розгляд клопотання відповідача-2 про витребування доказів по справі та клопотання позивача про зупинення провадження у справі, судом оголошено про відкладення підготовчого засідання на 27.10.2020.

22.10.2020 через канцелярію суду від відповідача -1 надійшов відзив на позов. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач-1 зазначає, що останнім подано позов до Господарського суду Хмельницької області до ТОВ "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА" про визнання недійсним договір підряду від 30.10.2019, а тому визнання договору недійсним стане підставою для застосування наслідків недійсності правочину. Також, відповідач-1 посилається на те, що позивачем не надано заяви на підсумковий платіж та доказів направлення такої заяви, а тому дата сплати платежу не настала. Відповідач-1, також, заперечує проти вимоги про стягнення премії за належне виконання робіт, оскільки позивачем не було закінчено роботи в строку до 17.12.2019.

23.10.2020 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме копії нотаріально завіреного перекладу заяв про проміжні платежі та електронних листів.

У підготовчому засіданні 27.10.2020 позивачем надано суду клопотання про уточнення суми судових витрат, клопотання про долучення до матеріалів справи доказів по справі.

Судом долучено до матеріалів справи надані позивачем документи.

У підготовчого засіданні 27.10.2020 суд розглянув клопотання відповідача-2 про витребування доказів, в якому відповідач просить суд витребувати у позивача оригінал листа-угоди від 17.04.2020 про внесення змін до договору підряду від 30.10.2019.

Заявляючи клопотання про витребування доказів, стороною, якою заявлено таке клопотання має бути обґрунтовано те, що заявленим до витребування доказом може бути підтверджено обставини, що входять до предмету доказування, те, що у матеріалах справи відсутні інші докази на підставі яких можливо було б встановити фактичні обставини справи, те, що стороною вживались заходи щодо їх отримання, причини неможливості самостійного вчинення зазначених дії та обставини неможливості їх подання до суду.

Однак, враховуючи наведені у клопотанні обґрунтування та те, що сторонами у справі не заперечується факту укладення листа-угоди від 17.04.2020 про внесення змін до договору підряду від 30.10.2019, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, предмет спору, суд прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання відповідача про витребування доказів, у зв`язку із чим, відмовив у його задоволенні.

У підготовчого засіданні 27.10.2020 суд відклав розгляд клопотання представника відповідача-1 від 05.10.2020 про зупинення провадження у справі та згідно із ст. 177, 233 ГПК України продовжив строк підготовчого провадження, про що було постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, та на підставі 183, 233 ГПК України оголосив перерву до 10.11.2020.

У підготовчого засіданні 10.11.2020 представник позивача надав суду для долучення до матеріалів справи відповідь на відзив відповідача-1, в якій зазначив про те, що позивачем було направлено на електронну адресу відповідачів відповідні рахунки на оплату виконаних робіт, проте жодних заперечень від відповідачів не надходило. При цьому, позивач звертає увагу, що відповідачем-1 було здійснено частково оплату за договором підряду від 30.10.2019, а тому твердження відповідача-1 про недійсність вказаного договору є необґрунтовані.

У підготовчому засіданні 10.11.2020, розглянувши заяву відповідача-1 про зупинення провадження у справі №910/11059/20, суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання, з таких підстав.

Так, у своїй заяві про зупинення провадження у справі №910/11059/20 відповідач-1 просить суд зупинити провадження у справі до моменту набрання законної сили рішенням Господарського суду Хмельницької області по справі за позовом ТОВ "СУНЕЛ" до ТОВ "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА" про визнання недійсним договір підряду від 30.10.2019.

У відповідності до приписів п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так, об`єктивна неможливість розгляду справи полягає у взаємозв`язку підстав позову, що розглядається, з юридичними фактами, які будуть встановлені судовим рішенням в іншій справі.

Виходячи зі змісту вказаної норми, для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд у кожному випадку повинен з`ясувати, як справа, що розглядається даним судом, є пов`язаною із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

За висновкам суду вирішення спору про визнання договору підряду від 30.10.2019 недійсним не перешкоджає розгляду справи №910/11059/20.

Суд зазначає, що самостійно може встановити всі обставини для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи 910/11059/20 за наявними у даній справі доказами, а тому - у даному випадку відсутні підстави для зупинення провадження у даній справі на підставі ч п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідач-1 у клопотанні про зупинення провадження у справі не зазначив номер справи, яка перебуває в провадженні Господарського суду Хмельницької області та не надав ухвалу Господарського суду Хмельницької області про відкриття провадження за позовом ТОВ "СУНЕЛ" до ТОВ "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА" про визнання недійсним договір підряду від 30.10.2019.

У підготовчому засіданні 10.11.2020 суд оголосив перерву до 08.12.2020.

11.11.2020 та 12.11.2020 через канцелярію суду від відповідача-2 надійшли заперечення на клопотання позивача від 05.10.2020, 23.10.2020 та 28.10.2020 щодо надання строку на подання доказів у справі.

Водночас, господарський суд вважає за доцільне звернутися до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Враховуючи наведене, оскільки судом не встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав для відмови позивачу у прийнятті додаткових доказів по справі, судом з метою повного та всебічного розгляду справи було долучено докази до матеріалів справи, а тому суд відхиляє вище вказані заперечення відповідача-2.

07.12.2020 через канцелярію суду від відповідача -1 надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

07.12.2020 та 08.12.2020 через канцелярію суду від відповідача -1 надійшли клопотання про призначення почеркознавчої експертизи у справі №910/11059/20.

У підготовчому засіданні 08.12.2020, розглянувши клопотання відповідача-1 від 07.12.2020 та 08.12.2020 про призначення почеркознавчої експертизи у справі №910/11059/20, суд відмовив у задоволенні вказаних клопотань, з наступних підстав.

В обґрунтування клопотання про призначення почеркознавчої експертизи відповідач-1 посилається на те, що, підписант ОСОБА_1 не підписував Акт приймання виконаних робіт від 22.05.2020, такий підпис виконаних іншою особою, яка не була уповноважена від імені ТОВ "СУНЕЛ".

У відповідності до ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами встановленими статтею 86 цього кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Отже, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Однак, суд зазначає, що в процесі розгляду справи, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, у суду не виникло питань, які потребують спеціальних знань, а фактичні обставин справи, можуть бути встановлені судом за результатами оцінки наявних у справі доказів. Обставин, які б ставили під сумнів обставини щодо підпису документів, судом не з`ясовано.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для призначення по справі судової почеркознавчої та технічної експертизи, у зв`язку із чим, відмовив у задоволенні клопотання позивача.

У підготовчому засіданні 08.12.2020 судом розглянуто заяву позивача про збільшення позовних вимог та встановлено наступне.

У своїй заяві позивач просить суд стягнути з відповідача: 2 300 346,72 грн - основного боргу, 5 965,98 грн - відсотки за користування грошовими коштами, 1 118 507,60 грн - премія за належне виконання робіт згідно Додатку №1 до договору.

У відповідності до ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

Розглянувши заяву позивача про збільшення позовних вимог з урахуванням зазначених пояснень, судом прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог, у зв`язку із чим має місце нова ціна позову.

В судовому засіданні 08.12.2020 враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, судом закрито підготовче провадження та призначено справу №910/11059/20 до судового розгляду по суті на 22.12.2020, про що постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

Представник позивача в судовому засіданні 22.12.2020 надав пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 22.12.2020 надав пояснення по суті заперечень на позов, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та не заперечив щодо не оплати за виконані позивачем роботи за договором підряду від 30.10.2019.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 22.12.2020 надав пояснення по суті заперечень на позов, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідача-2.

Судом враховано, що положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

При цьому, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004)

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в судовому засіданні 22.12.2020 суд заслухав вступні слова учасників справи та оголосив перерву в судовому засіданні з розгляду справи по суті до 26.01.2021.

25.01.2021 через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

У судовому засіданні 26.01.2021 судом продовжено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 26.01.2021 підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні проти позову заперечив, просив суд відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні 26.01.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА" (субпідрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ" (підрядник, відповідач) укладений договір підряду №б/н, у відповідності до якого підрядник зобов`язує субпідрядника виконати механічні та електричні роботи («Роботи»), такі як ущільнення паль, установка монтажної конструкції, підключення до електромережі, встановлення електричного обладнання та компонентів прокладка кабелів та випробування робіт (і усунення будь-яких дефектів, що виявляються) відносно сонячної фотоелектричної установки з очікуваною встановленою потужністю 14,220 МВт, яка буде розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :14:000:0098 (загальною площею 79,6926 га за межами села на території Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області, Україна (п. (А) Розділу І Преамбули договору підряду).

Додатковою угодою №1 від 21.11.2019 до договору сторони виклали п. А Преамбули в новій редакції, а саме: підрядник зобов`язує субпідрядника виконати улаштування паль в кількості 2948 штук, розподілення та улаштування балок в кількості 1485 штук, розподілення та улаштування прогонів в кількості 1400 штук, а також здійснити будівництво двох підстанцій потужністю 7,15 МВт (ємність постійного струму) кожна, а саме: монтаж, пусконалагоджувальні роботи та введення в експлуатацію підстанцій (і усунення будь-яких дефектів, що виявляються) («Роботи») відносно сонячної фотоелектричної установки, яка буде розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :14:000:0098 (загальною площею 79.6926 га за межами села на території Ташинської сільської ради Березанського району Миколаївської області, Україна («Проект»).

Пунктом 3 Розділу І Преамбули договору визначено, що обсяг, графік виконання та види робіт визначаються додатком № 1 до даного договору.

Субпідрядник у рамках цього договору має право, зокрема, отримувати оплату за виконані обсяги робіт у розмірах, в термін, передбачені цим договором (п. 4 договору).

У відповідності до п. 8.2. договору, субпідрядник повинен завершити всі роботи протягом часу відведеного для завершення робіт, включаючи:

(a) проходження випробувань на Завершення робіт стосовно всіх відповідних елементів робіт;

(b) завершення механічних робіт;

(c) завершення всіх робіт, які зазначені в договорі, що необхідні для того, щоб роботи вважалися завершеними згідно з підрозділом 10.1 (Прийом робіт).

Згідно із п. 14.1. договору сторони погодили, що оплата робіт проводиться на основі єдиної суми договірної ціни (підлягає коригування лише відповідно до договору) в розстрочку згідно з основними етапами в Графіку платежів. Договірна ціна та інші суми, передбачені цим договором, підлягають сплаті в гривнях за застосовуваним обмінним курсом на дату виставлення рахунка-фактури ("Дата рахунка- фактури"), який зазначається у рахунку-фактурі. У випадку, якщо застосовуваний обмінний курс на дату платежу не відповідає застосовному валютному курсу на дату рахунка-фактури, замовник визначає відповідну вартість євро в рахунку-фактурі станом на дату сплати та повідомляє виконавця про така сума та будь- який недолік або перевищення між євро- рахунком рахунку-фактури на дату платежу порівняно з вартістю євро рахунка-фактури на дату рахунка-фактури розглядається як дебет або кредит на наступному рахунку- фактурі, виданому підрядником для замовника (або у випадку, коли кінцевий рахунок-фактура повинен бути негайно сплачений та сплачений).

Відповідно до п. 14.2. договору передплата - це сума, що дорівнює двадцяти (20%) відсоткам від договірної ціни, що відповідає першому етапу, встановленому у Графіку платежів (звану як Сповіщення про початок робіт), і підлягає одноразовій сплаті. Підрядник має сплатити передплату протягом трьох (3) робочих днів після надання повідомлення про початок робіт на підставі рахунку, встановленого субпідрядником.

За змістом п. 14.3. договору субпідрядник подає підряднику заяву у трьох (3) примірниках після досягнення основного етапу відповідно до Графіку платежів за формою, затвердженою підрядником, докладно вказанням сум, на які субпідрядник має право претендувати, разом із супровідними документами, які включають відповідний звіт про хід виконання робіт відповідно до підрозділу 4.19.

Підрядник протягом п`ятнадцяти (15) днів після отримання заяви та підтверджуючих документів надсилає субпідряднику письмове повідомлення із зазначенням:

-сума запропонованого внеску до сплати та основа, на якій ця сума була обчислена; і

-які, якщо такі є, із пунктів, зазначених у заяві, підрядник має намір утримувати (повністю або частково), включаючи суми, відшкодовані до суми, що належать підряднику від субпідрядника, підстави відмовити або погасити оплату та загальну сума, яку потрібно утримувати, а дата сплати будь-якої суми за таким повідомленням є датою повідомлення (п. 14.5. договору).

В пункті 14.6. договору сторони визначили, що за винятком випадків, зазначених у підрозділі 2.4 (Претензії підрядника), підрядник сплачує субпідряднику:

- передплату відповідно до підрозділу 14.2 (передплата);

-сума, що належить сплатити за кожну заяву, крім підсумкової заяви, протягом п`ятнадцяти (15) днів після отримання заяви та супровідних документів; і

- остаточну суму, що підлягає сплаті, протягом тридцяти (30) днів після отримання підсумкової заяви та письмової виписки відповідно до підрозділу 14.12 (Підсумковий платіж), і такі дати в кожному випадку є Кінцевою датою сплати кожного такого платежу.

У межах, дозволених чинним законодавством, якщо субпідрядник не отримає оплату відповідно до підрозділу 14.6 (Терміни платежів), субпідрядник має право отримувати відсотки, що сплачуються щомісяця, на суму, що не сплачується протягом періоду затримки. У межах, дозволених чинним законодавством, такі відсотки обчислюються за річною ставкою на півтора процентних пункту вище узгодженої процентної ставки на відповідну суму (п. 14.7. договору).

Відповідно до Додатку №1 до договору в редакції додаткової угоди №1, сторонами було погоджено, що після своєчасного завершення обсягу робіт (Механічні роботи та Електричні роботи), запланованого на 17 грудня 2019 року, підрядник зобов`язаний сплатити субпідряднику у вигляді премії за належне виконання суму, що складає гривневий еквівалент 3.000,00 євро (три тисячі євро 00 євроцентів) без ПДВ за МВт-пік.

У п. 2 Додатку №1 до договору сторонами визначено, що Графік платежів ґрунтується на договірній ціні, що складає гривневий еквівалент 43.000,00 євро (сорок три тисячі євро 00 євроцентів) без ПДВ за МВт-пік.

Також, Додатком №1 до договору сторонами погоджено графік оплати та графік робіт.

Позивачем на виконання умов договору було виконано роботи передбачені договором на загальну суму 19 698 184,40 грн, про що між позивачем та відповідачем-1 було підписано Акт приймання-передачі виконаних робіт від 22.05.2020 на суму 19 548 866,00 грн та додаткові роботи щодо чистки та фарбування паль, що підтверджується заявою на проміжний платіж від 23.01.2020 на суму 149 318,40 грн.

05 жовтня 2020 року позивачем на адресу відповідача-1 направлено вимогу №331/20 про термінову сплату заборгованості у сумі 2 151 028,32 грн. Докази направлення наявні в матеріалах справи. Відповідь на претензію відповідач-1 не надав.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що між позивачем (субпідрядник), відповдіачем-1 (підрядник) та відповідачем-2 (замовник) укладено лист-угоду від 17.04.2020 про внесення змін до договору підряду від 30.10.2019.

Відповідно до п.п. 2 та 3 листа-угоди визначено, що замовником та підрядником було погоджено, що, відповідно до умов договору підряду, замовник має право здійснювати прямий платіж субпідрядникам підрядника за роботи, матеріали чи будь-яку їх частину. У зв`язку з цим, оплата за роботи та матеріали, наведені в Додатку 1 (Роботи), буде здійснена замовником напряму субпідряднику на підставі рахунку (рахунків), виставленого субпідрядником, і погодженого замовником та підрядником. Погодження рахунку має бути здійснено протягом одного робочого дня з дати його отримання (зокрема, у формі електронного листа). У разі наявності заперечень або зауважень до рахунку і його непогодження замовником або підрядником протягом вказаного строку, сторони проведуть переговори із метою врегулювання таких заперечень або зауважень та досягнення домовленостей.

За доводами позивача, відповідачі своє зобов`язання в частині оплати за виконані роботи виконали частково на загальну суму 17 397 837,90 грн, а тому заборгованість відповідачів за договором підряду від 30.10.2019 та відповідно до листа-угоди від 17.04.2020, якою передбачено, що оплата виконаних робіт може здійснюватися замовником, просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-БЕТА" 2 300 346,72 грн, з яких: 2 151 028,10 грн (19 548 866,00-17 397 837,90) - борг за Актом приймання-передачі виконаних робіт від 22.05.2020 та 149 318,40 грн - борг за додаткові роботи відповідно до заяви на проміжний платіж від 23.01.2020.

Також, позивачем у позовній заяві, в редакції заяви про збільшення позовних вимог, заявлено про стягнення з відповідачів відсотків у сумі 5 965,98 грн у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання та премії за належне виконання робіт згідно Додатку №1 до договору у сумі 1188507,60 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір №б/н від 30.10.2019 за своєю правовою природою є договору підряду.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (ч. 4.ст. 882 ЦК України).

Як підтверджено матеріалами справи, позивач виконав обумовлені договором роботи на загальну суму 19 698 184,40 грн, що підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт від 22.05.2020 на суму 19 548 866,00 грн та заявою на проміжний платіж від 23.01.2020 на суму 149 318,40 грн щодо виконання позивачем додаткових робіт (чистки та фарбування паль).

Також, в матеріалах справи в підтвердження виконання робіт позивачем на підставі договору підряду від 30.10.2019 наявні копії заяв про проміжні платежі (Interim payment applications), а саме: від 11.12.2019 року на суму 1 604 664,00 грн, від 17.02.2020 року на суму 1 676 620,80 грн, від 11.12.2019 року на суму 1443750,22 грн., від 04.03.2020 року на суму 1 060 861,25 грн, від 04.03.2020 року на суму 998 575,30 грн., від 11.03.2020 року на суму 531 124,52 грн, від 12.03.2020 року на суму 194 602,84 грн, від 19.03.2020 року на суму 954 745,08 грн, від 16.01.2020 року на суму 980 545,81 грн, від 04.06.2020 року на суму 1 075 114,12 грн, від 01.06.2020 року на суму 1 076 714,27 грн, від 16.03.2020 року на суму 1069572,58 грн, від 29.01.2020 року на суму 998 214,56 грн, від 24.04.2020 року на суму 1 083 134,96 грн, від 10.02.2020 року на суму 970 413, 08 грн, від 04.05.2020 року на суму 1080781,10 грн, від 13.04.2020 року на суму 1 092244,08 грн, від 04.06.2020 на суму 1 075 114,12 грн, б/д на суму 538 357,14 грн.

Зазначений Акт та заяви на проміжні платежі підписані відповідачем-1 без зауважень та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Порядок оплати виконаних робіт визначено сторонами у п. 14.6. договору, що за винятком випадків, зазначених у підрозділі 2.4 (Претензії підрядника), підрядник сплачує субпідряднику:

- передплату відповідно до підрозділу 14.2 (передплата);

-сума, що належить сплатити за кожну заяву, крім підсумкової заяви, протягом п`ятнадцяти (15) днів після отримання заяви та супровідних документів; і

- остаточну суму, що підлягає сплаті, протягом тридцяти (30) днів після отримання підсумкової заяви та письмової виписки відповідно до підрозділу 14.12 (Підсумковий платіж), і такі дати в кожному випадку є Кінцевою датою сплати кожного такого платежу.

Відповідачами здійснено часткову оплату за договором підряду від 30.10.2019 на загальну суму 17 397 837,90 грн, що підтверджується: оборотно-сальдовою відомістю по рахунку позивача №361, карткою рахунку 361 за січень 2019 року по грудень 2020 року, копіями платіжних доручень №462 від 04.11.2019 року, №530 від 11.11.2019 року, №934 від 26.12.2019 року, №933 від 26.12.2019 року, №48 від 09.01.2020 року, №153 від 04.03.2020 року, №215 від 26.03.2020 року, №450 від 17.04.2020 року, №449 від 17.04.2020 року, №456 від 28.04.2020 року, №457 від 28.04.2020 року, №455 від 28.04.2020 року, №458 від 28.04.2020 року, №457 від 28.04.2020 року, №500 від 04.05.2020 року, №523 від 13.05.2020 року, №540 від 19.05.2020 року, №578 від 28.05.2020 року, №663 від 09.07.2020 року.

Таким чином заборгованість відповідача-1 перед позивачем становить 2 300 346,72 грн (19 698 184,40 грн -17 397 837,90 грн).

Відповідачем-1 не надано заперечень щодо факту виконання позивачем робіт за договором від 30.10.2019. Проте, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач-1 зазначив, що позивач, в порушення п.п. 14.8 та 14.9 договору не надав відповідачу-1 заяви про підсумкові платежі та докази надсилання таких заяв на юридичну адресу відповідача-1, а тому кінцева сплата остаточного платежу на підставі п. 14.6. договору не настала.

Так, у відповідності до п.п. 14.8 та 14.9 договору, протягом двадцяти (20) днів після дати завершення механічних робіт, субпідрядник повинен надати підряднику три (3) підписані копії заяви після заповнення разом із супровідними документами відповідно до підрозділу 14.3 (Заява на проміжні платежі), що показує:

(i) вартість усіх робіт, виконаних відповідно до договору до дати завершення механічних робіт;

(ii) будь-які подальші суми, які субпідрядник вважає належними; та подальші суми, які субпідрядник вважає належними; і

(iii) підрахування будь-якої іншої суми, яку підрядник вважає належною йому відповідно договору. Розрахункові суми відображаються окремо в заяві по завершення робіт.

Потім підрядник повідомляє субпідряднику відповідно до підрозділу 14.5 (Проміжні платежі) та здійснює оплату відповідно до підрозділу 14.6 (Терміни виплат).

Протягом двадцяти (20) днів після отримання Акту приймання передачі, субпідрядник надає підряднику три підписані копії підсумкової заяви, що відображає повний та остаточний розрахунок усіх грошових сум, що належать субпідряднику на підставах або у зв`язку з договором, із супровідними документами, що детально відображаються у формі, затвердженою підрядником:

(І) вартість усіх виконаних робіт відповідно до договору; і

(іі) будь-які подальші суми, які субпідрядник вважає належними йому відповідно до договору чи іншим чином.

Судом встановлено, що позивач виконав роботи відповідно до договору підряду від 30.10.2019, а відповідач-1 прийняв виконані позивачем роботи без зауважень та заперечень, що підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт від 22.05.2020 та заявами про проміжні платежі, а тому суд відхиляє заперечення відповідача-1.

Окрім того, позивачем було надано в матеріали справи скріншоти електронної пошти позивача (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про направлення відповідачам заяв про проміжні платежі, а також нотаріально завірений переклад електронних листів позивача.

Пунктом 1.3. договору сторонами визначено, що у тих випадках, коли цей договір передбачає надання або видачу схвалень, сертифікатів, згод, визначень, повідомлень та запитів, ці повідомлення повинні бути зроблені у письмовій формі та доставлені власноруч або кур`єром, надіслані поштою (попередньо оплатити) або надіслані електронною поштою на адресу одержувача, як зазначено:

Представник підрядника

До уваги містера ОСОБА_1

Адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2

Представник субпідрядника

До уваги пана ОСОБА_4

Адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_3

Електронним листуванням підтверджено, що на виконання умов договору в період з квітня по серпень 2020 року позивачем направлялись на ім`я « ОСОБА_1 » « ОСОБА_3 » «ОСОБА_5», а також на електронну адресу відповідача-2 (ІНФОРМАЦІЯ_4) рахунки на оплату, заяви про проміжні платежі та акт про виконання робіт для узгодження відповідачами.

Судом встановлено, що відповідачі заперечень щодо направлених рахунків, заяв та акту не надали, доказів мотивованої відмови від їх підписання в матеріалах справи відсутні. .

Також, судом враховано, що на виконання умов договору підряду від 30.2019 та листа-угоди від 17.04.2020 відповідачами було здійснено часткову оплату виконаних позивачем робіт у відповідності до Акта приймання-передачі виконаних робіт від 22.05.2020.

З урахуванням наведених обставин, суд вважає заперечення відповідача-1 не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами, а тому не приймає їх до уваги.

Твердження відповідача-1 про те, що ОСОБА_1 не підписував Акт приймання виконаних робіт від 22.05.2020 до договору, підпис виконано іншою особою, суд відхиляє, враховуючи наступне.

Судом досліджено підписуваний між позивача та відповідачем-1 Акт приймання виконаних робіт від 22.05.2020, та встановлено, що з боку відповідача-1 вказаний документ підписаний директором Товариства з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ" - ОСОБА_1 .

Поряд з тим, судом взято до уваги, що на Акті приймання виконаних робіт від 22.05.2020 окрім підпису директора відповідача-1 міститься відбиток печатки ТОВ "СУНЕЛ".

Частинами 1 та 4 статті 58-1 Господарського кодексу України (в редакції чинній на час укладання угоди) визначено, що суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Виготовлення, продаж та/або придбання печаток здійснюється без одержання будь-яких документів дозвільного характеру.

Відповідно до пунктів 1, 5, 8, 9, 10 розділу 3 Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 червня 2015 року N 1000/5 право на застосування гербових печаток (для установ, які мають право використовувати державну символіку) або печаток установи із зазначенням найменування установи та ідентифікаційного коду (далі - печатка установи) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється її правовим статусом.

На документах, що засвідчують права громадян і юридичних осіб, на яких фіксується факт витрати коштів і проведення операцій з матеріальними цінностями, підпис посадової (відповідальної) особи скріплюється печаткою установи (за наявності).

Розпорядчим документом керівника установи визначаються порядок використання, місце зберігання печатки установи і посадові особи, відповідальні за її зберігання, а також перелік посадових осіб, підписи яких скріплюються печаткою установи.

Відбиток печатки, що засвідчує підпис посадової особи, ставиться таким чином, щоб він охоплював останні кілька літер найменування посади особи, яка підписала документ, але не підпис посадової особи. У документах, створених на основі уніфікованих форм, печатка ставиться на окремо виділеному для цього місці з відміткою "М. П.".

Облік усіх печаток та штампів, що застосовуються в установі, ведеться у журналі за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Видача печаток, штампів посадовим особам здійснюється під підпис у відповідному журналі. Печатки зберігаються у шафах (сейфах), що надійно замикаються і опечатуються.

Встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за цих обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17 та від 05 грудня 2018 року у справі № 915/878/16.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Водночас, суд відзначає, що відповідачем не надано належних доказів в підтвердження протиправного використання печатки іншою особою або належних доказів втрати, викрадення печатки ТОВ "СУНЕЛ".

В підтвердження наведеним доводам, відповідачем не надано суду жодних документів, які б містили інший відтиск печатки ТОВ "СУНЕЛ", ніж той, який міститься на Акті, а також іншого документа, який мітить інакший підпис директора Товариства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів, з цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача-1 перед позивачем за договором від 30.10.2019 у сумі 2 300 346,72 грн належним чином доведена, документально підтверджена та відповідачем-1 не спростована.

Враховуючи вище встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ" про стягнення заборгованості у розмірі 2 300 346,72 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-БЕТА" заборгованості у розмірі 2 300 346,72 грн, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Враховуючи укладений лист-угоду від 17.04.2020 про внесення змін до договору від 30.10.2019, якою передбачено, що замовник має право здійснювати прямий платіж субпідрядникам підрядника за роботи, матеріали чи будь-яку їх частину, позивач просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-БЕТА" на користь позивача заборгованість у розмірі 2 300 346,72 грн.

17.04.2020 між позивачем (субпідрядник), відповдіачем-1 (підрядник) та відповідачем-2 (замовник) укладено лист-угоду від 17.04.2020 про внесення змін до договору підряду від 30.10.2019, відповідно до якої оплата за роботи та матеріали, наведені в Додатку 1 (Роботи), буде здійснена замовником напряму субпідряднику на підставі рахунку (рахунків), виставленого субпідрядником, і погодженого замовником та підрядником. Погодження рахунку має бути здійснено протягом одного робочого дня з дати його отримання (зокрема, у формі електронного листа). У разі наявності заперечень або зауважень до рахунку і його непогодження замовником або підрядником протягом вказаного строку, сторони проведуть переговори із метою врегулювання таких заперечень або зауважень та досягнення домовленостей.

Згідно зі ст. 838 Цивільного кодексу України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

Частиною 3 ст. 838 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд зазначає, що умови листа-угоди від 17.04.2020 до договору підряду не містять обов`язку замовника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-БЕТА" здійснювати розрахунки за виконані роботи за договором підряду від 30.10.2019, а лише передбачають можливість здійснення таких оплат на користь субпідрядника (позивача).

З огляду на вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-БЕТА" не є стороною укладеного між позивачем (субпідрядник) та відповідачем-1 (підрядник) договору підряду, і вказаний договір не містить будь-яких зауважень та застережень відносно відповідальності замовника за не оплату виконаних робіт та щодо можливості пред`явлення вимог субпідрядника безпосередньо до замовника, суд дійшов висновку, що відповідач-2 не має у даному випадку зобов`язань перед позивачем та не має відповідати за зобов`язаннями, що склалися між позивачем та відповідачем-1.

За таких обставин, оскільки відповідач-2 не може бути солідарним боржником за зобов`язанням, що виникло за договором підряду від 30.10.2019, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-БЕТА".

У зв`язку із простроченням відповідачем-1 грошового зобов`язання позивачем нараховані відсотки за користування грошовими коштами у сумі 5 965,98 грн.

В пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем-1 виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування відсотків за користування грошовими коштами.

Частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України передбачено, що за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 14.7. договору сторони погодили, що у межах, дозволених чинним законодавством, якщо субпідрядник не отримає оплату відповідно до підрозділу 14.6 (Терміни платежів), субпідрядник має право отримувати відсотки, що сплачуються щомісяця, на суму, що не сплачується протягом періоду затримки. У межах, дозволених чинним законодавством, такі відсотки обчислюються за річною ставкою на півтора процентних пункту вище узгодженої процентної ставки на відповідну суму.

Таким чином, сторони у договору погодили інший розмір відсотків, ніж визначений законом.

Згідно з розрахунку позивача, нарахування відсотків позивач здійснює за періоди з 01.07.2020 - 24.07.2020 та з 16.07.2020 по 24.07.2020 за процентною ставкою за користування коштами відповідно до п. 14.7 договору - 7,5% : 6% - відповідно до відомостей Національного банку України за період липень 2020 року + 1,5%.

Здійснивши перерахунок відсотків за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" судом встановлено, що сума відсотків за користування грошовими коштами за періоди 01.07.2020 - 24.07.2020 та з 16.07.2020 по 24.07.2020 становить 6 280,32 грн, що є більшою ніж сума, яка нарахована позивачем у розмірі 5 965,98 грн, при цьому, враховуючи приписи ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача відсотків на підставі п. 14.7 договору у розмірі 5 965,98 грн підлягають задоволенню.

Також, позивач, керуючись умовами додатком №1 до договору підряду, у редакції Додаткової угоди №1 від 21.11.2019 до договору, заявив до стягнення за належне виконання позивачем робіт премію в сумі 1 188 507,60 грн.

Відповідно до Додатку №1 до договору підряду, у редакції Додаткової угоди №1 від 21.11.2019 до договору, після своєчасного завершення Обсягу Робіт (Механічні роботи та Електричні роботи), запланованого на 17 грудня 2019 року, підрядник зобов`язаний сплатити субпідряднику у вигляді премії за належне виконання суму, що складає 3000,00 євро (три тисячі євро 00 євроцентів) без ПДВ за МВт-пік.

Як вбачається з розділу 1 Преамбули договору підрядник зобов`язує субпідрядника виконати механічні та електричні роботи («Роботи»), такі як ущільнення паль, установка монтажної конструкції, підключення до електромережі, встановлення електричного обладнання та компонентів прокладка кабелів та випробування робіт (і усунення будь-яких дефектів, що виявляються) відносно сонячної фотоелектричної установки з очікуваною встановленою потужністю 14,220 МВт.

За розрахунком позивача премія за належне виконання робіт становить 14,22*3000 євро = 42660 євро, що станом на дату підписання договору за курсом Національного Банку України (27,86 грн за 1 євро) становить 1 188 507,60 грн.

Суд, проаналізувавши положення додатку №1 до договору підряду, дійшов висновку, що сторони погодили умови сплати премії за належне виконання робіт.

Судом встановлено, що позивачем належно виконано умови договору підряду та виконано роботи, що підтверджується Актом приймання-передачі виконаних робіт від 22.05.2020, підписаного між позивачем та відповідачем-1, доказів зауважень та заперечень відповідача-1 щодо виконаних робіт матеріали справи не містять.

Водночас, у відзиві на позов відповідачі заперечували проти позовних вимог про стягнення премії, оскільки позивачем не виконано роботи до запланової дати - 17.12.2019, а тому відсутні підстави для нарахування премії позивачу.

Судом враховано, що приймання-передачі виконаних позивачем робіт відбулось 22.05.2020, що підтверджується складеним між позивачем та відповідачем-1 Актом. Однак, за змістом вказаного Акту приймання-передачі виконаних позивачем робіт, підрядник підтверджує, що виконані субпідрядником роботи повністю відповідають вимогам підрядника та умовам Контракту щодо якості, строків виконання та обсягу, і шляхом підписання цього акту підрядник підтверджує, що ніяких претензій до субпідрядника з цього приводу не має.

Таким чином, враховуючи положення Додатку №1 до договору підряду та відсутність заперечень щодо строків та обсягів виконання робіт позивачем, судом встановлено, що розрахунок позивача є арифметично вірним, а тому вимоги про стягнення з відповідача-1 премії у розмірі 1 188 507,60 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в цій частині.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ" та відмову у задоволенні у позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВІ ПРОГРЕСІВКА-БЕТА".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача-1 пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СУНЕЛ" (02002, м.Київ, вулиця Євгена Сверстюка, будинок 17; ідентифікаційний код 42761147) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛОК МАЙСТЕР УКРАЇНА" (03150, місто Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 72А, група приміщень 177, ідентифікаційний код 36387055) заборгованість у розмірі 2 300 346,72 грн, відсотки у розмірі 5 965,98 грн, премію у розмірі 1 188 507,60 грн та судовий збір у розмірі 52 422,31 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано: 08.02.2021.

Суддя О.В. Гулевець