ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2021м. ДніпроСправа № 904/4272/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАСУНКА", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка Джорджія", м. Тбілісі, Грузія

про стягнення заборгованості у розмірі 60 822, 74 доларів США

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Сергієнко М.О.

Представники:

від позивача: Махова Л.О., довіреність вих. № 05/02-21 від 05.02.2021, адвокат;

від відповідача: не з`явились.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАСУНКА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка Джорджія" про стягнення заборгованості у розмірі 60 822, 74 доларів США, що еквівалентно 1 687 009, 93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов контракту № 020419-Г від 02.04.2019 в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою від 10.08.2020 справу прийнято до свого провадження вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Також вирішено звернутись у встановленому законом порядку із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного органу Республіки Грузія з метою вручення даної ухвали відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Ласунка Джорджія" (0180, Грузія, м. Тбілісі, вул. Махинджаурі, буд. 23; ідентифікаційний код 400195980).

Зупинено провадження у справі № 904/4272/20 до надходження відповіді від компетентного органу Республіки Грузія на судове доручення про надання правової допомоги.

22.10.2020 на адресу суду, відповідно до супровідного листа від 20.10.2020 № 22607/09/ІП д-95/20, від Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшли матеріали судового доручення без виконання.

15.01.2021 позивач подав до суду заяву від 14.01.2021 вих. № 14/01-21 про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 65866, 43 доларів США.

05.02.2021 засобами електроного зв`язку від відповідача надійшла заява від 04.04.2021 вих. № 17 про визнання позовних вимог, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, у розмірі 65866, 43 доларів США. В даній заяві також міститься клопотання про розгляд справи по суті за відсутності представника відповідача.

Частиною 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно частини 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні 08.02.2021 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов контракту від 02.04.2019 № 020419-Г.

Позиція відповідача

Відповідач повністю визнав позовні вимоги.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

02.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ласунка», Україна (далі позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ласунка Джорджія», Грузія (далі відповідач, покупець) укладено договір № 020219-Г (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору продавець зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати оплату на умовах цього контракту.

Згідно з пунктом 1.2 договору предметом поставки є наступний товар: морозиво в асортименті, заморожена продукція, продукція для морозива в асортименті, у відповідності з інвойсом до кожної партії товару.

У пункті 3.1. передбачено, що загальна вартість контракту становить 500000 доларів США, яка складається з сум зазначених в інвойсах, які надаються до кожної партії товару, що поставляється.

Поставка здійснюється на умовах: FCA, м. Дніпро, Україна, Інкотермс 2010.

Продавець зобов`язаний поставити товар шляхом передачі його перевізнику, з яким укладено договір, у визначену дату або у визначений період. Поставка вважається виконаною, коли товар передано перевізнику (п. 3.1 договору).

Оплата вартості кожної партії товару, що поставляється за цим контрактом, здійснюється протягом 90 календарних днів з моменту поставки товару, на підставі виставленого продавцем рахунку на оплату (п. 4.1 договору).

Згідно пункту 4.3 договору якщо інше не передбачено додатковою угодою, оплата за поставлений товар повинна здійснюватись на розрахунковий рахунок продавця в валюті платежу долар США.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2020 року, але в будь-якому випадку до його повного виконання (п. 11. 1 договору).

На виконання умов договору, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 144575, 05 доларів США.

Відповідач частково розрахувався за поставлений товар у сумі 78708, 62 долара США.

Станом на момент розгляду справи, відповідач вартість поставленого товару не сплатив, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 65866, 43 доларів США, яку позивач й просить стягнути з відповідача.

Відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

За змістом статей 365, 366 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Як передбачено ч. 1 ст. 32 Закону України "Про міжнародне приватне право" зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 9.3 договору в разі недосягнення порозуміння між сторонами спори вирішуються в Господарському суді Дніпропетровської області (в межах Конвенції про визнання та приведення у виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958 року), із застосуванням діючого законодавства України.

Отже, сторонами погоджено, що у разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) підсудні Господарському суду Дніпропетровської області і підлягають розгляду згідно з процесуальним законодавством України.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

Щодо основного боргу

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України, передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Строк оплати товару на суму 65866, 43 доларів США є таким, що настав, та визнано відповідачем.

З огляду на що, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 65866, 43 доларів США підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Тож, з огляду на обставини справи, наявні підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50% суми судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви, в розмірі 13787, 63 грн.

Решта витрат зі сплати судового збору в розмірі 13787, 63 грн покладаються на відповідача згідно із ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ласунка Джорджія» (0180, Грузія, м. Тбілісі, вул. Махинджаурі, 23; ІПН 400195980; 0) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласунка" (Україна, 49127, м. Дніпро, вул. Гаванська, 14, код ЄДРПОУ) заборгованість у розмірі 65866, 43 доларів США та 13787, 63 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Ласунка" (Україна, 49127, м. Дніпро, вул. Гаванська, 14, код ЄДРПОУ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 13787, 63 грн, сплачений згідно платіжного доручення № 14738 від 04.08.2020 на суму 25305, 16 грн, оригінал якого знаходиться у матеріалах справи № 904/4272/20

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.02.2021.

Суддя В.І. Ярошенко