ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р. Справа№ 910/1041/15-г

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Дідиченко М.А.

секретар судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 02.02.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор-Інвест"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 14.12.2015 (повний текст складено - 06.01.2016)

у справі №910/1041/15-г (суддя - Цюкало Ю.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Савчук Наталії Федорівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор-Інвест"

про стягнення 239 004, 50 грн

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор-Інвест" (надалі - відповідач) про стягнення 239 004, 50 грн неустойки.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повернення орендованого приміщення за Договором №01/10/13 оренди приміщення від 28.10.2013.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.03.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 у справі №910/1041/15-г, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.09.2015 у справі №910/1041/15-г, оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій скасовано, дану справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 у справі №910/1041/15-г позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 232 032, 20 грн неустойки, в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач (скаржник) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийнявши нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також наявна невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. Відтак, оскаржуване судове рішення у цій справі ухвалене із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом не надано правової оцінки судовому рішенню господарського суду апеляційної інстанції по справі №910/22071/14, в якому встановлено, що об`єкт оренди було повернуто відповідачем саме 20.08.2014, а відтак суд першої інстанції у даній справі безпідставного дійшов висновку про наявність недоліків об`єкта оренди внаслідок користування відповідачем, що зумовило його неповернення 20.08.2014.

Водночас скаржник зазначає, що позивач до серпня 2014 року не визнавав і оспорював факт припинення договору оренди, не визнавав зустрічний позов до себе про зобов`язання прийняти майно з оренди, поданий 27.05.2014, впродовж травня-серпня 2014 року не вчиняв жодних дій, спрямованих на повернення майна з оренди, жодного разу не прийшов на об`єкт оренди, не вимагав від орендаря передачі майна, не направляв своїх власних актів повернення майна орендарю з зазначенням тих дат, які б вважав правильними, в той час як відповідач, ініціювавши дострокове припинення договору оренди, двічі до 01.05.2014 направляв позивачу акти повернення майна з оренди.

Враховуючи наведене, скаржник вважає, що застосування у даному випадку до відповідача відповідальності за утримання майна і прострочення його оренди на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України не відповідає вимогам справедливості, добросовісності та розумності.

Під час перегляду оскаржуваного рішення у справі №910/1041/15-г, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська юридична група" (надалі - ТОВ "Дніпровська юридична група") звернулося до суду апеляційної інстнанції із заявою про заміну позивача його правонаступником.

Заява обґрунтована тим, що 19.01.2016 між ТОВ "Дніпровська юридична група" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги №Г-1901/16, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 передав ТОВ "Дніпровська юридична група" право вимоги до відповідача щодо сплати неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна згідно з договором оренди від 28.10.2013 у розмірі 232 032, 20 грн, що є предметом позову у даній справі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2016, апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, змінено рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 у справі №910/1041/15-г, резолютивну частину оскаржуваного рішення викладено у новій редакції, згідно якої позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 104 687, 93 грн неустойки, в решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням суду апеляційної інстанції, ТОВ "Дніпровська юридична група" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило замінити позивача у справі №910/1041/15-г на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровська юридична група", скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2016.

При розгляді даної справи в суді касаційної інстанції відповідачем було подане клопотання про долучення до матеріалів справи копії свідоцтва № НОМЕР_1 від 15.02.2016 про смерть позивача (ФОП ОСОБА_1), про що відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві складено відповідний актовий запис №2790.

Водночас до Вищого господарського суду України звернулася із заявою Савчук Наталія Федорівна, в якій остання повідомила суд про таке:

- ОСОБА_1 не укладав жодних угод щодо передання права вимоги до ТОВ "Навігатор-Інвест" і ніяких коштів за це не отримував;

- не існує достовірного оригіналу угоди передачі прав;

- не існує жодних доказів перерахування коштів з рахунку ТОВ "Дніпровська юридична група" ОСОБА_1 ;

- представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 не повідомив суд про смерть ОСОБА_1 , при цьому 04.04.2016 звернувся письмово до суду апеляційної інстанції з клопотанням про розгляд справи без участі позивача, знаючи, що його повноваження як представника закінчились ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв`язку зі смертю ОСОБА_1 ;

- ОСОБА_2 достовірно знав про смерть ОСОБА_1 , оскільки є сусідом та був присутній на похороні, що може підтвердити близько 100 свідків;

- ОСОБА_2 є співзасновником ТОВ "Дніпровська юридична група".

Постановою Вищого господарського суду України від 20.07.2016 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2016, справу №910/1041/15-г передано на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Вищий господарський суд України скасовуючи судове рішення Київського апеляційного господарського суду зауважив, що судом апеляційної інстанції під час розгляду справи було відхилено клопотання ТОВ "Дніпровська юридична група" про заміну позивача його правонаступником. Однак, відхиляючи вказане клопотання, судом апеляційної інстанції не було з`ясовано змісту договору про відступлення права вимоги від 19.01.2016 №Г-1901/16 на відповідність ст.ст. 513-515 ЦК України та не було з`ясовано питання про залучення статутних документів заявника, який вважає себе правонаступником позивача у справі.

Відтак, господарський суд касаційної інстанції дійшов висновку, що апеляційний господарський суд не залучивши до участі у справі правонаступника позивача, прийняв постанову без участі сторони, прав і обов`язків якої стосується судове рішення у справі, що є безумовною підставою для скасування постанови апеляційного господарського суду.

Господарським процесуальним кодексом України (в редакції, чинній на момент розгляду справи) визначено, що вказівки, які містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Отже, під час нового розгляду справи №910/1041/15-г апеляційному господарському суду необхідно врахувати наведене, дослідити наявність підстав для залучення до участі у справі осіб, прав та обов`язків яких стосується даний спір, надати об`єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішити спір з дотриманням вимог закону.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.08.2016 порушено апеляційне провадження у справі №910/1041/15-г та призначено до розгляду на 29.09.2016.

27.09.2016 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/1041/15-г до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/16921/16 за позовом ТОВ "Навігатор - Інвест" до ТОВ "Дніпровська юридична група" про визнання недійсним договору №Г-1901/16 про відступлення права вимоги від 19.01.2016.

29.09.2016 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від представника заявника ФОП Савчук Наталії Федорівни надійшла заява про заміну позивача у справі та визнання правонаступником на підставі ч. 1 ст. 25 ГПК України (в редакції, чинній на момент подачі заяви), у зв`язку із тим, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його дружина Савчук Н.Ф. успадкувала за заповітом все майно, що належало померлому, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину серії НВТ №404845.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2016 апеляційне провадження у справі №910/1041/15-г зупинено до вирішення пов`язаної з нею справи №910/16921/16.

На виконання Указу Президента України "Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах" №454/2017 від 29.12.2017 ліквідовано Київський апеляційний господарський суд та утворено Північний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Київську, Сумську, Черкаську, Чернігівську області та місто Київ.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Плану заходів з ліквідації апеляційних судів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації від 20.09.2018 №475, за актом прийняття-передачі судових справ від 02.10.2018 справу №910/1041/15-г за апеляційною скаргою ТОВ "Навігатор-Інвест" передано до Північного апеляційного господарського суду.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2018 апеляційну скаргу ТОВ "Навігатор-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 у справі №910/1041/15-г передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2018 прийнято справу №910/1041/15-г за апеляційною скаргою ТОВ "Навігатор-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 до провадження визначеним вище складом колегії суддів, роз`яснено учасникам справи, що апеляційне провадження у справі №910/1041/15-г зупинено відповідно до ухвали Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2016 та запропоновано учасникам справи надати Північному апеляційному господарському суду інформацію про результати розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/16921/16.

05.06.2019 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Савчук Наталії Федорівни (спадкоємця Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Володимировича) надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №910/1041/15-г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 поновлено апеляційне провадження у справі №910/1041/15-г за апеляційною скаргою ТОВ "Навігатор-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 та призначено до розгляду на 08.07.2019. Вирішено витребувати у Господарського суду міста Києва інформацію щодо стану розгляду справи №910/16921/16, за позовом ТОВ "Навігатор - Інвест" до ТОВ "Дніпровська юридична група" про визнання недійсним договору №Г-1901/16 про відступлення права вимоги від 19.01.2016.

03.07.2019 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду міста Києва надійшов лист №01-10.3/161/19 від 01.07.2019, в якому зазначено про те, що в провадженні суду перебуває справа №910/16921/16 за позовом ТОВ "Навігатор - Інвест" до ТОВ "Дніпровська юридична група", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Савчук Наталія Федорівна , про визнання договору №Г-1901/16 від 19.01.2016 про відступлення права вимоги недійсним. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2019 поновлено провадження у справі №910/16921/16, розгляд якої ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.07.2019.

У зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2019, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді Мартюк А.І., Дідиченко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2019 прийнято справу №910/1041/15-г до провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Навігатор-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 у визначеному вище складі колегії суддів та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.08.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.08.2019 зупинено апеляційне провадження у справі №910/1041/15-г до вирішення пов`язаної з нею справи №910/16921/16 за позовом ТОВ "Навігатор - Інвест" до ТОВ "Дніпровська юридична група" про визнання недійсним договору №Г-1901/16 про відступлення права вимоги від 19.01.2016, яка розглядається Господарським судом міста Києва.

07.12.2020 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Фізичної особи-підприємця Савчук Наталії Федорівни надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, у якому зазначається про відсутність обставин, які зумовили зупинення апеляційного провадження у справі №910/1041/15-г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 поновлено апеляційне провадження у справі №910/1041/15-г за апеляційною скаргою ТОВ "Навігатор-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.01.2021.

У відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.01.2021 оголошено протокольно перерву до 25.01.2021.

22.01.2021 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшли:

- від Фізичної особи-підприємця Савчук Наталії Федорівни (надалі - ФОП Савчук Н.Ф.) клопотання про долучення до матеріалів справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ФОП Савчук Н.Ф.;

- від відповідача заперечення проти задоволення заяви ФОП Савчук Н.Ф. про заміну позивача у справі та визнання останньої правонаступником. Зокрема, відповідач у запереченнях зазначає про те, що наявність у ФОП Савчук Н.Ф. аналогічного з позивачем правового статусу фізичної особи-підприємця, не може вважатися достатньою та належною підставою для визнання її правонаступником.

У відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.01.2021 оголошено протокольно перерву до 02.02.2021.

01.02.2021 через відділ забезпечення документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ФОП Савчук Н.Ф. надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії рішення Господарського суду міста Києва від 22.09.2020 у справі №910/16921/16, копії договору про надання правничої (правової) допомоги №61/20 від 21.09.2020, копії ордеру про надання правничої (правової) допомоги серія КВ №479828 від 29.01.2021.

У судове засідання 02.02.2021 з`явилися представник відповідача, ФОП Савчук Н.Ф., які надали пояснення щодо поданих заяв ТОВ "Дніпровська юридична група" та ФОП Савчук Н.Ф. про заміну позивача правонаступником.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників відповідача, ФОП Савчук Н.Ф. щодо поданих заяв ТОВ "Дніпровська юридична група" та ФОП Савчук Н.Ф. про заміну позивача правонаступником, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 відмовлено ТОВ "Дніпровська юридична група" у задоволенні заяви про заміну позивача у справі.

Водночас задоволено заяву Фізичної особи-підприємця Савчук Наталії Федорівни про заміну позивача у справі та визнання правонаступником та замінено позивача - ФОП ОСОБА_1 на його правонаступника ФОП Савчук Наталію Федорівну.

Суд апеляційної інстанції з посиланням на приписи ст. 52 ГПК України дійшов такого висновку, оскільки встановив про відсутність підстав для задоволення заяви ТОВ "Дніпровська юридична група" з огляду на встановлені обставини господарським судом у справі №910/16921/16 щодо недійсності Договору №Г-1901/16 про відступлення права вимоги від 19.01.2016.

При цьому, апеляційний господарський суд зазначив, що права та обов`язки орендодавця (ФОП ОСОБА_1) за договором оренди приміщення №01/10/13 від 28.10.2013, підставою виникнення спору який є у даній справі, є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця, спадкоємцем ФОП Савчук Наталією Федорівною, а тому не є припиненими у зв`язку зі смертю відповідної особи ФОП ОСОБА_1

Так, у судовому засіданні 02.02.2021 представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В свою чергу, представник позивача у судовому засіданні 02.02.2021 проти апеляційної скарги заперечував просив суд залишити оскаржуване рішення без змін.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 02.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, 28.10.2013 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець, правонаступник ФОП Савчук Н.Ф.) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Навігатор-Інвест" (орендар) було укладено Договір оренди приміщення №01/10/13 (надалі - Договір оренди), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець передав, орендар прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення №1 (групи приміщень №7), площею 49,9 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 119 (літера А) (приміщення).

Позивачем передано відповідачу приміщення в оренду, що підтверджується актом прийому-передачі приміщення по вул. Саксаганського, 119 в м. Києві від 28.10.2013.

Пунктом 6.2. Договору оренди передбачено, що даний договір може бути розірваний сторонами до закінчення строку його дії у наступних випадках: за угодою сторін, яка належним чином оформлена (пп. 6.2.1); згідно рішення суду (пп. 6.2.2.); в інших випадках, передбачених законодавством України і даним договором (пп. 6.2.3.).

Даний договір може бути розірваний сторонами в односторонньому порядку з обов`язковим повідомленням іншої сторони не менше, ніж за місяць (п. 6.3. Договору оренди).

Відповідно до п. 3.2. Договору оренди приміщення повертається орендарем орендодавцю протягом 5 календарних днів з моменту закінчення строку дії договору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2014, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 у справі № 910/7413/14 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ТОВ "Навігатор-Інвест" про стягнення заборгованості з орендної плати за березень 2014 та штрафу за договором оренди приміщення від 28.10.2013 №01/10/13, та зустрічним позовом ТОВ "Навігатор-Інвест" до ФОП ОСОБА_1 про зобов`язання прийняти з оренди майно, первісний позов задоволено, а в зустрічному позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 у справі №910/7413/14 встановлено, що договір оренди від 28.10.2013 №01/10/13 є розірваним в односторонньому порядку за ініціативи орендаря з 01.05.2014 у відповідності до п. 6.3. вказаного Договору оренди.

20.08.2014 сторонами складено акт про повернення приміщення за Договором оренди №01/10/13 від 28.10.2013, проте вказаний об`єкт оренди не повернуто, у зв`язку із наявністю недоліків внаслідок користування останнього відповідачем.

26.12.2014 сторонами підписано акт приймання-передачі приміщення, за яким орендар передав, а орендодавець прийняв приміщення №1 (групи приміщень №7), площею 49,9 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 119 (літера А).

Позивач звертаючись з даним позовом зазначає, що відповідачем допущено неналежне виконання умов Договору №01/10/13 оренди приміщення від 28.10.2013 щодо повернення приміщення, у зв`язку із чим, на підставі ст. 785 Цивільного кодексу України просить стягнути з останнього 239 004, 50 грн неустойки.

Суд першої інстанції враховуючи положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, керуючись принципами розумності та справедливості, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 232 032, 20 грн.

Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитись з таким висновком, з огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Слід зазначити, що при розгляді справи №910/22071/14 за позовом Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор-Інвест" про виселення з нежилого приміщення №1 (група приміщень №7), площею 49, 9 кв.м. в м. Києві по вул. Саксаганського, 119 та зобов`язання відповідача передати по акту приймання-передачі позивачу нежиле приміщення №1 (група приміщень №7), площею 49, 9 кв.м. в м. Києві по вул. Саксаганського, 119, Київським апеляційним господарським судом у своєму рішенні від 12.02.2015 встановлено про те, що: "порядок передачі приміщення врегульований п.3.2 Договору оренди №01/10/13 від 28.10.2013, відповідно до умов якого приміщення повертається орендарем орендодавцю згідно умов даного договору протягом 5 календарних днів з моменту закінчення строку дії даного договору. Приміщення повинно бути передане в первинному стані з урахуванням природного зносу. Перелік майна і стан приміщення, яке передається орендодавцю, відображається в акті приймання - передачі. В судовому засіданні апелянтом було подано суду оригінал Акту прийому-передачі приміщення від 20.08.2014, який підписано і скріплено печатками сторін, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв орендоване приміщення".

Отже, беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що сторони фактично виконали умови Договору щодо прийому-передачі спірного приміщення.

Акт прийому-передачі приміщення за Договором оренди приміщення від 28.10.2013 сторонами був підписаний 20.08.2014.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначалось вище, позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання умов Договору оренди щодо повернення приміщення, у зв`язку із чим, на підставі ст. 785 ЦК України просить стягнути з останнього 239 004, 50 грн неустойки за період з 01.05.2014 по 26.12.2014.

Згідно із ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Договір оренди приміщення №01/10/13 від 28.10.2013 є розірваним з 01.05.2014, проте об`єкт оренди повернуто позивачу 20.08.2014 відповідно до Акту прийому-передачі приміщення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач всупереч умов ст. 785 ЦК України в строк, передбачений п. 3.2. Договору (протягом 5 календарних днів з моменту закінчення строку дії договору), тобто до 06.05.2014 (включно), приміщення позивачу не повернув.

Згідно з пунктами 2.1., 2.2. Договору орендна плата складає 12 000, 00 грн в місяць. Сторони домовилися про те, що орендна плата прив`язується до долару США по курсу НБУ, який на день підписання Договору складає 7, 993 грн за один долар США. При зміні курсу орендодавець має право без узгодження з орендарем змінювати орендну плату пропорційно розміру зміни курсу гривні до долара США.

З урахуванням прострочення повернення відповідачем приміщення з 07.05.2014 та повернення такого приміщення 20.08.2014, суд апеляційної інстанції перевіривши здійснений позивачем розрахунок, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неустойки за період:

- з 07.05.2014 по 31.05.2014 - 24 690,55 грн;

- 01.06.2014 по 30.06.2014 - 30 616,28 грн;

- 01.07.2014 по 31.07.2014 - 30 616,28 грн;

- 01.08.2014 по 19.08.2014 - 18 764,82 грн.

Отже, загальна сума неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача становить 104 687, 93 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги Товариства ТОВ "Навігатор-Інвест".

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки місцевий господарський суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення місцевого господарського суду, з викладенням резолютивної частини у редакції даної постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.

Відповідно до ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор-Інвест" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 у справі №910/1041/15-г задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 у справі №910/1041/15-г змінити, виклавши резолютивну частину у наступній редакції:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор-Інвест" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 119, офіс 5; ідентифікаційний код 25270172) на користь Фізичної особи-підприємця Савчук Наталії Федорівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податку НОМЕР_2 ) 104 687 (сто чотири тисячі шістсот вісімдесят сім) грн 93 коп. неустойки та 2 093 (дві тисячі дев`яносто три) грн 75 коп. судового збору за подачу позовної заяви.

В іншій частині позову відмовити.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Савчук Наталії Федорівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер картки платника податку НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Навігатор-Інвест" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 119, офіс 5; ідентифікаційний код 25270172) 2 303 (дві тисячі триста три) грн. 13 коп. судових витрат за розгляд справи апеляційною інстанцією.

4. Матеріали справи №910/1041/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 16.02.2021.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

М.А. Дідиченко