РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.01.2021Справа № 925/1288/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Канівриба" (19030, Черкаська область, Канівський район, с. Литвинець, вул. Рибна, 1; ідентифікаційний код 02799036)

до 1) Черкаської обласної державної адміністрації (18000, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185; ідентифікаційний код 00022668)

2) Фізичної особи-підприємця Пікули Юлії Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Канівська районна державна адміністрація Черкаської області (19000, Черкаська область, м. Канів, вул. Олега Кошового, 3; ідентифікаційний код 04061211)

про усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Черкаської області звернулось Приватне акціонерне товариство "Канівриба" з позовом до Черкаської обласної державної адміністрації, Фізичної особи-підприємця Пікули Юлії Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Канівська районна державна адміністрація Черкаської області, в якому позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою Приватного акціонерного товариства "Канівриба" з боку Пікули Ю.М. шляхом визнання розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації № 689 від 17.09.2018 року "Про надання фізичній особі-підприємця Пікулі Юлії Миколаївні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для рибогосподарських потреб" незаконним та скасувати його.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.11.2019 матеріали справи № 925/1288/19 передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Канівриба" залишено без руху, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

09.12.2019 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла позовна заява із врахуванням вимог ухвали суду від 25.11.2019 та заява на виконання вимог ухвали суду від 25.11.2019, до якої додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2019 прийнято позовну заяву без розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 22.01.2020.

23.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача-1 на позовну заяву, в якому відповідач просить розглядати справу без участі представника та відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

13.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив відповідача-1.

21.01.2020 до Господарського суду міста Києва електронною поштою надійшов відзив на позовну заяву від відповідача-2, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову та провести засідання 22.01.2020 без участі відповідача-2. Крім того, відповідач-2 у своєму відзиві зазначив про те, що письмовий варіант відзиву з доказами його направлення сторонам також направлено на адресу суду поштою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2020 клопотання Приватного акціонерного товариства "Канівриба" про витребування доказів задоволено частково та відповідно витребувано у Черкаської обласної державної адміністрації належним чином завірену копію розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації № 689 від 17.09.2018 "Про надання фізичній особі-підприємцю Пікулі Юлії Миколаївні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для рибогосподарських потреб" та у Канівського районного відділу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області належним чином завірені копії документів, які були складені внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_2, що сталася 05.12.2010. В іншій частині клопотання судом відмовлено. Підготовче засідання відкладено на 12.02.2020.

24.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача-2 на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

30.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив відповідача-2.

03.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача-1 про долучення до матеріалів справи документів, які витребовувалися ухвалою суду від 22.01.2020.

10.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь від Канівського районного відділу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області на ухвалу від 22.01.2020.

10.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення відповідача-2 на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2020 продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів та оголошено перерву до 04.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 відзиви Фізичної особи-підприємця Пікули Юлії Миколаївни на позовну заяву, які зареєстровані судом 21.01.2020 та 24.01.2020, а також заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, які зареєстровано судом 10.02.2020 повернуто заявнику без розгляду.

Також вказаною ухвалою витребувано у Канівського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаські області належним чином завірені копії документів, які були складені внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_2, що сталася 05.12.2010.

13.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача із збільшенням позовних вимог, якою позивач просить суд:

- усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою Приватного акціонерного товариства "Канівриба" з боку Пікули Ю.М. шляхом визнання розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації № 689 від 17.09.2018 року "Про надання фізичній особі-підприємця Пікулі Юлії Миколаївні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для рибогосподарських потреб" незаконним та скасувати його;

- скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом № 1-2122 від 03.07.2012;

- скасувати державну реєстрацію права власності майна за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 220.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 заяву Приватного акціонерного товариства "Канівриба" про збільшення позовних вимог залишено без руху, Приватному акціонерному товариству "Канівриба" встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду доказів доплати судового збору (оригінал платіжного доручення) в сумі 4 204, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 повторно витребувано у Канівського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаські області належним чином завірені копії документів, які були складені внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_2, що сталася 05.12.2010 та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 18.03.2020.

05.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача на виконання вимог ухвали суду від 18.02.2020 з доказами доплати судового збору в сумі 4 204, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Канівриба" зі збільшеними позовними вимогами прийнято до розгляду.

10.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача-2 на позовну заяву зі збільшеними позовними вимогами.

18.03.2020 до Господарського суду міста Києва електронною поштою надійшло клопотання відповідача-1, в якому останній просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника та просить відмовити у задоволені позову зі збільшеними позовними вимогами.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину введений на території України Кабінетом Міністрів України, ухвалою Господарського суду від 18.03.2020 підготовче засідання відкладено на 08.04.2020.

19.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача-1, в якому останній просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника та просить відмовити у задоволені позову зі збільшеними позовними вимогами.

20.03.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

01.04.2020 до Господарського суду міста Києва на виконання вимог ухвали суду надійшла відповідь від Канівського відділення поліції Золотонівського ВП ГУ НП в Черкаські області надійшла, з якої вбачається, що надати суду будь-які копії документів, які були складені внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_2, що сталася 05.12.2010 не є можливим, оскільки журнали, книги та документи, що утворилися в результаті діяльності Канівського МВ за 2010 рік були знищені на підставі п. 2.13 "Інструкції з організації архівної роботи в органах внутрішніх справ, внутрішніх військах, навчальних закладах, науково-дослідних установах та організаціях системи МВС України", що затверджена наказом МВС України від 25.05.2006 № 530.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину введений на території України Кабінетом Міністрів України, ухвалою Господарського суду від 08.04.2020 підготовче засідання відкладено на 29.04.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 підготовче засідання відкладено на 20.05.2020.

19.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про забезпечення позову, яким позивач просить суд застосувати захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 220, яке належить на праві приватної власності Пікулі Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 витребувано у Золотонівського ВП ГУ НП в Черкаській області Канівського відділення поліції Національної поліції України докази того, що документи, які були складені внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_2, що сталася 05.12.2010 було знищено на підставі "Інструкції з організації архівної роботи в органах внутрішніх справ, внутрішніх військах, навчальних закладах, науково-дослідних установах та організаціях системи МВС України" від 25.05.2006 № 530 у зв`язку з чим оголошено перерву до 10.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 повернуто Приватному акціонерному товариству "Канівриба" клопотання про забезпечення позову від 15.05.2020.

05.06.2020 до Господарського суду міста Києва електронною поштою надійшло клопотання відповідача-1, в якому останній зазначає, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою, а доводи позивача надуманими та такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідач-1 в даному клопотанні просить суд, у випадку існування необхідності безпосередньої участі представника останнього у підготовчому засіданні, призначати відеоконференцію через відповідний суд на території міста Черкаси.

09.06.2020 до Господарського суду міста Києва засобами поштового зв`язку надійшло клопотання відповідача-1, яке було подано 05.06.2020 електронною поштою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 повторно витребувано у Золотонівського ВП ГУ НП в Черкаській області Канівського відділення поліції Національної поліції України докази того, що документи, які були складені внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_2, що сталася 05.12.2010 було знищено на підставі "Інструкції з організації архівної роботи в органах внутрішніх справ, внутрішніх військах, навчальних закладах, науково-дослідних установах та організаціях системи МВС України" від 25.05.2006 № 530 та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 01.07.2020.

12.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення позивача.

22.06.2020 до Господарського суду міста Києва на виконання вимог ухвали суду від Золотонівського ВП ГУ НП в Черкаській області Канівського відділення поліції Національної поліції України надійшла відповідь із якої вбачається, що акти знищення документації, що утворилися в діяльності Канівського МВ за 2010 рік відсутні, оскільки, у 2017 році супровідним листом були направлені до фонду (архіву) ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2020 витребувано у територіального підрозділу Галузевого Державного архіву МВС України у Черкаській області акти знищення нетаємних документів, які були складені Канівським МВ внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_2, що сталася 05.12.2010 та які були передані Канівським ВП у 2017 році супровідним листом до фонду (архіву) ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області.

01.07.2020 до Господарського суду міста Києва від Канівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області на виконання вимог ухвали суду надійшли докази того, що документи, які були складені внаслідок пожежі за адресою: АДРЕСА_2, що сталася 05.12.2010 було зареєстровано в ЖРЗПЗ № 4593 від 05.12.2020 згідно витягу з ІПНП "Армор" та за результатами розгляду складено відмовний матеріалах № 3966 від 14.12.2010. Даний відмовний матеріал знищено відповідно до акту від 27.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 закрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Канівриба" до Черкаської обласної державної адміністрації, Фізичної особи-підприємця Пікули Юлії Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Канівська районна державна адміністрація Черкаської області про усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою в частині позовної вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-2122 від 03.07.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2020 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Канівриба" про витребування доказів та відповідно витребувано у державного реєстратора Канівської районної державної адміністрації належним чином завірені копії реєстраційної справи стосовно реєстраційної дії (номер запису про право власності № 26963750) вчинених 05.07.2018 щодо майна за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1220). У підготовчому засіданні оголошено перерву до 29.07.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 повторно витребувано у державного реєстратора Канівської районної державної адміністрації (19000, Черкаська обл., м. Канів, вул. Олега Кошового, буд. 3) належним чином завірені копії реєстраційної справи стосовно реєстраційної дії (номер запису про право власності № 26963750) вчинених 05.07.2018 щодо майна за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1220) у зв`язку з чим оголошено перерву до 09.09.2020.

25.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на ухвалу суду від 23.06.2020.

08.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про застосування до третьої особи заходу процесуального примусу у вигляді тимчасового вилучення доказів для дослідження судом у зв`язку з повторним невиконанням ухвал суду та ненаданням копії реєстраційної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2020 втретє витребувано у державного реєстратора Канівської районної державної адміністрації та Канівської районної державної адміністрації вчинених 05.07.2018 щодо майна за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку з чим оголошено перерву до 07.10.2020.

28.09.2020, 29.09.2020 та 26.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Канівської районної державної адміністрації Черкаської області щодо виконання вимог ухвал суду.

У зв`язку з перебуванням судді Баранова Д.О. на лікарняному підготовче засідання призначене на 07.10.2020 не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 розгляд справи призначено на 18.11.2020.

12.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання від відповідача-1 про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2020 визнано дії Канівської районної державної адміністрації Черкаської області зловживанням своїми процесуальними правами та застосовано до Канівської районної державної адміністрації Черкаської області заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2 102, 00 грн.

Крім того, даною ухвалою вчетверте витребувано у Канівської районної державної адміністрації Черкаської області належним чином завірені копії реєстраційної справи стосовно реєстраційної дії (номер запису про право власності № 26963750) вчинених 05.07.2018 щодо майна за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 1220) у зв`язку з чим оголошено перерву до 16.12.2020.

08.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли від Канівської районної державної адміністрації Черкаської області витребувані судом документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.01.2021.

У судове засідання 27.01.2021 представники сторін не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, про місце, дату та час судового засідання повідомлялися належним чином, про що в матеріалах справи містяться докази.

Так, відповідно до п. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.04.2005 між Канівською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 24.03.2005 № 79 та ЗАТ "Канівриба" укладено договір оренди землі, відповідно до якого в строкове платне користування передано земельну ділянку для риборозведення без зміни її цільового призначення, яка знаходиться в адміністративних межах Ліплявської сільської ради, загальною площею 986,770 га.

На означеній земельній ділянці ПрАТ "Канівриба" володіє комплексом нежитлових будівель на підставі свідоцтва про право власності від 04.12.2008 року,

31.03.2009 позивачем за договором купівлі-продажу було передано 1/40 частину комплексу, нежитлових будівель, що знаходяться по АДРЕСА_2 , а саме: приміщення їдальні літ. "Ж-1, ж, ж1", загальною площею 43, 3 кв.м. у власність покупця ОСОБА_1 .

На підставі договору дарування від 14.04.2009 дарувальником - ОСОБА_1 передано обдарованому - ОСОБА_2 у власність 1/40 частину комплексу, нежитлових будівель за № 3, що знаходяться на АДРЕСА_2 .

14.01.2010 між Канівською районною державною адміністрацією (орендодавець) на підставі розпорядження від 16.09.2009 № 536 та приватним підприємцем ОСОБА_2 (орендар) було укладено договір оренди землі за умовами якого орендодавцем будо надано, а орендарем було прийнято в строкове платне користування земельну ділянку для риборозведення без зміни її цільового призначення, що знаходиться в адміністративних межах Ліплявської сільської ради.

За умовами п. 2 договору в оренду передано земельну ділянку загальною площею 0, 5759 га земель запасу, вид угідь - під господарськими будівлями та дворами, що знаходяться в адміністративних межах Ліплявської сільської ради.

На земельній ділянці знаходяться об`єкт нерухомого майна, а саме господарська споруда площею - 0, 00053 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 116 907, 70 грн (за 0, 5759 га) (п. 3 договору).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 як фізична особа-підприємець використовував придбану 1/40 комплексу нежитлових будівель та орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням, а саме діяльність ФОП Пікули С.П. включала наступні види: Код КВЕД: 05.01.0 Рибальство; надання послуг у рибальстві; Код КВЕД 05.02.0 Рибництво; надання послуг у рибництві.

Як про це зазначає позивач, у зв`язку з тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, право користування земельною ділянкою було втрачено, так як пунктом 35 договору передбачено, що дія договору припиняється у разі ліквідації юридичної особи-орендаря, а саме припинення діяльності ОСОБА_2 як приватного підприємця, (довідка Ліплявської сільської ради Об`єднаної територіальної громади Черкаської області № 1058 від 25.06.2018 року).

Звертаючись до суду з позовом до Черкаської обласної державної адміністрації, та Фізичної особи-підприємця Пікули Юлії Миколаївни (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та ухвали від 01.07.2020 про закриття провадження в частині позовної вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-2122 від 03.07.2012) про усунення перешкоди у користуванні земельною ПрАТ "Канівриба" з боку Пікули Ю.М. шляхом визнання розпорядження Черкаської обласної державної адміністрації № 689 від 17.09.2018 "Про надання фізичній особі-підприємця Пікулі Ю.М. дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для рибогосподарських потреб" незаконним та скасувати його, а також скасування державної реєстрації права власності майна за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 220, в обґрунтування позовних вимог позивач вказує наступне.

Відповідно до листа Канівського районного відділу УДСУ з надзвичайних ситуацій у Черкаській області № 280 від 20.06.2019 наданого на адвокатський запит, в результаті пожежі вогнем знищено котеджний будинок на всій площі, що суперечить інформації, зазначеній у реєстрі.

Таким чином, на переконання позивача вчинена реєстрація нерухомості Пікулою Ю.М. із зазначенням неправдивих відомостей викликає сумнів у справжності отримання права власності на зазначену "нерухомість", так як відповідно до ч. 1 ст. 49 ЗУ "Про нотаріат" нотаріуси відмовляють у вчинені нотаріальних дій, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, а саме при оформленні нерухомості нотаріус зобов`язаний отримати документи, які посвідчують право власності або право користування на земельну ділянку, так як нерухомість не може бути передана без зазначених правовстановлюючих документів.

Відтак, позивач вказує, що у зв`язку з тим, що при отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, Пікула Ю.М. не мала будь яких прав на спірну земельну ділянку, нотаріус був зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії стосовно саме 1/40 комплексу нежитлових споруд.

17.09.2018 року Розпорядженням Черкаської обласної державної адміністрації № 689, фізичній особі-підприємцю Пікулі Ю.М. було надано згоду на відновлення меж земельної ділянки, а також дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0, 5759 га (землі водного фонду) за рахунок земель державної власності, що знаходиться в адміністративних межах Ліплявської сільської територіальної громади Канівського району Черкаської області, за межами населеного пункту, з подальшим наданням її в оренду на 10 років, для рибогосподарських потреб.

На переконання позивача, означене розпорядження є незаконним та таким, що порушує права ПрАТ "Канівриба", як суміжного землекористувача, а також права держави - України, як власника зазначеної земельної ділянки, оскільки:

- для прийняття спірного розпорядження Черкаська обласна державна адміністрація всупереч ст. 17, ч. 3 ст. 122 ЗК України перейняла на себе повноваження районної державної адміністрації, та розпорядилася земельною ділянкою, на яку не поширюються повноваження обласної державної адміністрації;

- при подачі заяви для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, на підтвердження існування у Пікули Ю.М. права на діяльність у сфері риборозведення, останньою було надано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серія В02 № 933803, відомості, якого про це вказує позивач, не містять вид діяльності Пікули Ю.М. , однак, у Черкаської обласної державній адміністрації не виникло необхідності в отриманні відсутньої інформації стосовно КВЕД, яка є обов`язковою для отримання земельної ділянки водного фонду з цільовим призначення для рибогосподарських потреб;

- п. 2 ч. 1 Розпорядженням передбачено надання згоди на відновлення меж земельної ділянки, втім, яким чином облдержадміністрація надає згоду на відновлення ділянки, якщо зазначена земельна ділянка Пікулі Ю.М. раніше не надавалася.

У поданому відповідачем-1 відзиві останній заперечує щодо задоволення позовних вимог вказуючи:

- про законність виданого розпорядження, оскільки, враховуючи наявність усіх законодавчо визначених документів, та зважаючи на розташування земельної ділянки в адміністративних межах Ліплявської ОТГ, у Черкаської обласної державної адміністрації були відсутні підстави для відмови у наданні дозволу;

- надання земельних ділянок водного фонду належить до повноважень обласних державних адміністрацій;

- законодавством забороняється вимагати будь які додаткові документи, зокрема ті що підтверджують право особи на здійснення певних видів господарської діяльності.

Із поданого відповідачем-2 відзиві на позовну заяву із збільшенням позовних вимог вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав:

- за відсутності спору з відповідачем з приводу майна, правові підстави, на яке зареєстроване державним реєстратором, відсутні підстави для звернення до суду;

- відповідно до виду цільового використання земель водного фонду, як для рибогосподарських потреб (риборозведення) повноваження з передачі земельної ділянки із земель державного значення за межами населених пунктів відноситься до відання обласних державних адміністрацій.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання порушенням.

Таким чином, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення, невизнання або оспорення прав чи законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, становлять підставу позову, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення. При цьому відсутність факту порушення права особи є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом, зокрема визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у низці рішень Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема але не виключно: від 27.06.2018 у справі № 910/11255/16; від 14.05.2019 у справі № 916/465/18; від 19.02.2020 у справі № 910/16448/18.

У поданій позивачем позовній заяві останній вказуючи на порушення його прав та законних інтересів посилається на те, що спірна земельна ділянка, для якої надано дозвіл на відновлення меж, знаходиться в межах земельної ділянки наданої у користування ПрАТ "Канівриба". Тобто, позивач відзначає, що для отримання доступу до спірної земельної ділянки, ПрАТ "Канівриба" змушене порушувати цілісність своєї земельної ділянки для розроблення проходу до спірної земельної ділянки. На переконання позивача, надання земельної ділянки іншій особі є прямим порушенням прав ПрАТ "Канівриба", так як виникне порушення меж земельної ділянки позивача, за яку суб`єкт підприємницької діяльності сплачує податки.

Втім, як про це вказувалось вище та що у свою чергу встановлено судом, 31.03.2009 позивачем за договором купівлі-продажу було передано 1/40 частину комплексу, нежитлових будівель, що знаходяться по АДРЕСА_2 , а саме: приміщення їдальні літ. "Ж-1, ж, ж1", загальною площею 43,3 кв.м. у власність покупця ОСОБА_1 . Означений договір посвідчений Канівською державною нотаріальною конторою, 31.03.2009, за реєстром № 1-1392, та зареєстроване в Канівському ВВКП Черкаського ООБТІ, 01.04.2009, в книзі № 31, номер запису № 108, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22347581.

На підставі договору дарування від 14.04.2009 дарувальником - ОСОБА_1 передано обдарованому - ОСОБА_2 у власність 1/40 частину комплексу, нежитлових будівель за № 3, що знаходяться на АДРЕСА_2 . Означений договір посвідчений приватним нотаріусом Канівського районного нотаріального округу 14.04.2009, зареєстровано в реєстрі за № 831 та зареєстроване в Канівському ВВКП Черкаського ООБТІ за № 829.

Вказані обставини також підтверджуються наявною в матеріалах справи відповіддю КП "Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації" за вих. № 26 від 12.07.2019.

В подальшому, 14.01.2010 між Канівською районною державною адміністрацією (орендодавець) на підставі розпорядження від 16.09.2009 № 536 та приватним підприємцем Пікулою С.П. (орендар) було укладено договір оренди землі за умовами якого орендодавцем будо надано, а орендарем було прийнято в строкове платне користування земельну ділянку для риборозведення без зміни її цільового призначення, що знаходиться в адміністративних межах Ліплявської сільської ради.

За умовами п. 2 договору в оренду передано земельну ділянку загальною площею 0, 5759 га земель запасу, вид угідь - під господарськими будівлями та дворами, що знаходяться в адміністративних межах Ліплявської сільської ради.

На земельній ділянці знаходяться об`єкт нерухомого майна, а саме господарська споруда площею - 0, 00053 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 116 907, 70 грн (за 0, 5759 га) (п. 3 договору).

При тому, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що у зв`язку із смертю ОСОБА_2 , ОСОБА_2 було реалізовано право на отримання спадщини за законом.

У зв`язку з чим, 03.07.2012 державним нотаріусом Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А. було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за № 1-2122, та відповідне посвідчене нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за № 1-2123.

Судом встановлено, що згідно відомостей витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності: індексний номер витягу 130266354, дата, час формування 10.07.2018 10:38:30; Пікула Ю.М. зареєструвала за собою об`єкт нерухомого майна: комплексу нежитлових будівель, об`єкт житлової нерухомості; додаткові відомості: частка у праві власності, яка становить 1/40 складається з: їдальні з прибудовою та ганком літ. "Ж-1, ж, ж1" (залишок від пожежі - 73,6%), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; підставою виникнення права власності: свідоцтво про право на спадщину за законом, серія та номер № 1-2122, виданий 03.07.2012, видавник: Канівська державна нотаріальна контора; дата та час державної реєстрації: 05.07.2017 15:58:28.

Суд відзначає, що ухвалою суду від 01.07.2020 було закрито провадження у справі № 925/1288/19 в частині позовної вимоги про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-2122 від 03.07.2012.

Будь яких інших доказів, щоб свідчили про недійсність свідоцтва про право на спадщину за законом № 1-2122 від 03.07.2012 станом на момент розгляду даної справи іі матеріали не містять.

Інших підстав, з якими позивач обумовлює можливість скасування державної реєстрації права власності на спірне майно, позивачем не наводиться.

Частиною 1, 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснення учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом в ході розгляду обставини, та за відсутності більш вірогідних доказів аніж, тим що була надана оцінка, суд дійшов висновку, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було доведено з посиланням на належні та допустимі засоби доказування наявності права у ПрАТ "Канівриба" відносно спірної земельної ділянки, на якій зокрема, й знаходиться об`єкт нерухомості - 1/40 частини комплексу, нежитлових будівель, що складається з: їдальні з прибудовою та ганком літ. "Ж-1, ж, ж1" (залишок від пожежі - 73,6%).

Отже, суд вказує, що позивач при зверненні до суду з позовом не наводить з посиланням на вірогідні засоби доказування підстав в чому ж саме полягає порушення, невизнання або ж оспорення прав чи законних інтересів ПрАТ "Канівриба" прийнятим Черкаською обласною державною адміністрацією розпорядженням № 689 від 17.09.2018 "Про надання фізичній особі-підприємця Пікулі Ю.М. дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для рибогосподарських потреб" та здійсненням Пікулою Ю.М. реєстрації права власності майна за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 220, за відсутності будь яких доказів щоб свідчили про знаходження, як спірної земельної ділянки, так і об`єкту нерухомості, що на ній знаходиться, на праві власності, користування, розпорядження або ж іншого господарського відання у ПрАТ "Канівриба".

За таких підстав, позивачем при зверненні до суду з даним позовом не доведено порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи законних інтересів ПрАТ "Канівриба", щоб підлягали захисту. А у свою чергу, відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Водночас, суд вважає за необхідне вказати, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зроблені у рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Оскільки, суд дійшов висновку, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було доведено його порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи законних інтересів ПрАТ "Канівриба", щоб підлягали захисту, що у свою чергу й послугувало підставою для відмови в позові, то за таких підстав іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже вони не спростовують встановлених судом обставин.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Канівриба" (19030, Черкаська область, Канівський район, с. Литвинець, вул. Рибна, 1; ідентифікаційний код 02799036) до Черкаської обласної державної адміністрації (18000, м. Черкаси, бул. Шевченка, 185; ідентифікаційний код 00022668) та Фізичної особи-підприємця Пікули Юлії Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Канівська районна державна адміністрація Черкаської області (19000, Черкаська область, м. Канів, вул. Олега Кошового, 3; ідентифікаційний код 04061211) про усунення перешкоди у користуванні земельною ділянкою - відмовити.

2. Судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 08.02.2021

Суддя Д.О. Баранов