АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1965/13
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.

секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

Арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. - особисто;

від Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - Лещенко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2020

по справі №916/1965/13

за заявою Приватного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Зірка"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

У липні 2013 Приватне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Зірка" (далі - ТОВ "Нова Зірка") банкрутом.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.08.2013 порушено провадження у справі про банкрутство "Нова Зірка", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено Чульського О.С., тощо.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.11.2013 затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Нова Зірка", тощо.

Постановою господарського суду Одеської області від 12.02.2014 визнано банкрутом ТОВ "Нова Зірка", відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Чульського О. С., тощо.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.10.2015 призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2019 затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс ТОВ "Нова Зірка", припинено юридичну особу ТОВ "Нова Зірка", провадження у справі закрито.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.05.2019 по справі №916/1965/13 скасовано, справу передано на розгляд до Господарського суду Одеської області.

28.08.2019 Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Одеської області із клопотанням про припинення повноважень ліквідатора, призначення нового арбітражного керуючого, в якому просило припинити повноваження ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича, призначити ліквідатором ТОВ «Нова Зірка» арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича.

07.10.2019 Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність ліквідатора та припинення повноважень ліквідатора, в якій просило суд припинити повноваження ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 відмовлено Південному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у задоволенні скарги на бездіяльність ліквідатора ТОВ "Нова Зірка" арбітражного керуючого Дарієнко В.Д., а також у задоволенні клопотання про припинення повноважень ліквідатора, призначення нового арбітражного керуючого та застосовано до ліквідатора ТОВ "Нова Зірка" арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. заходи процесуального примусу у вигляді попередження.

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції зазначив, що ліквідатором банкрута не завдано майнових збитків кредиторам та боржнику і ним особисто не було вчинено протиправні дії щодо відчуження майна, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги на бездіяльність арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. та клопотання Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про припинення повноважень ліквідатора, призначення нового арбітражного керуючого, оскільки судом не встановлено факту невиконання або неналежного виконання обов`язків ліквідатора та зазначене клопотання подано не комітетом кредиторів, а кредитором.

Так, з приводу посилання заявника (скаржника) на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019, яка обґрунтована тим, що з вини ліквідатора було залишено без розгляду заяви про витребування майна із чужого незаконного володіння та про визнання недійсним договорів купівлі продажу та відступлення права вимоги, місцевий господарський суд відзначив, що з моменту надходження вказаних заяв судом не витребовувались від ліквідатора жодні документи, а тому суд не вбачає обставин вини ліквідатора, що мають наслідком залишення заяв без розгляду. Також, за твердженням місцевого господарського суду, в матеріалах справи містяться необхідні для розгляду заяв документи. Крім того, Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, як кредитор має право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу про залишення заяв арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. без розгляду, але така ухвала в апеляційному порядку сторонами не оскаржувалась. Стосовно тверджень скаржника про те, що арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. не скористався своїм правом повторного звернення з вказаними заявами, суд першої інстанції зазначив, що це не може бути підставою для звільнення від виконання ліквідатора та встановлення факту неналежного виконання обов`язків ліквідатора, оскільки вказане є його правом.

Також, на переконання суду першої інстанції, наведені Одеським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у скарзі підстави для відсторонення ліквідатора підлягають відхиленню, оскільки кредиторами було відмовлено в створенні фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а подання заяви про визнання недійсними правочинів боржника без доказів сплати судового збору тягне за собою залишення вказаної заяви без руху та в подальшому повернення без розгляду.

Стосовно доводів скаржника щодо продажу заставним кредитором заставного майна та порушення порядку продажу такого майна, суд першої інстанції зазначив, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 надано згоду на продаж нерухомого майна ТОВ „Нова Зірка", що є предметом забезпечення вимог кредитора. На веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України Товарною біржею "Профі-Т" двічі було розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ "Нова Зірка". Однак, у визначений в оголошенні термін з заявками на участь ніхто не звернувся, у зв`язку з чим аукціони визнано таким, що не відбулися. До того ж, як відзначено місцевим господарським судом, 19.06.2018 відбулись збори кредиторів, на яких був присутній представник Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та вирішено погодити звіт ліквідатора Дарієнка В.Д., вважати роботу ліквідатора задовільною та такою, що направлена на захист інтересів боржника та кредиторів.

На переконання суду першої інстанції, враховуючи те, що кошти, отримані від реалізації заставного майна використовуються виключно для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, які забезпечує таке майно, права Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в цій частині порушено не було.

Стосовно тверджень скаржника про залишення ліквідатором поза увагою інших осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника під час подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності, суд першої інстанції зазначив, що ухвалою від 06.08.2020 заяву про покладення субсидіарної відповідальності залишено без руху, у зв`язку з чим заява по суті не розглядалась, отже твердження скаржника стосовно неповноти дій ліквідатора під час подання вказаної заяви є передчасними.

Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулося Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 у справі №916/1965/13 та прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на бездіяльність ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Зірка» арбітражного керуючого Дарієнко В.Д., та припинити повноваження ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Зірка" арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав.

Так за твердженням апелянта, постановою Південно-західного апеляційного господарського від 01.08.2019 суду скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.05.2019, справу № 916/1965/13 та передано справу на розгляд до Господарського суду Одеської області. Вказаною постановою, як вважає скаржник, підтверджена позиція Відділення відносно формальності та неповноти дій ліквідатора арбітражного керуючого Дарієнка В.Д., проведених в ході ліквідаційної процедури з пошуку та повернення майна боржника, звернута увагу на необхідність проведення дій, які не були вчинені арбітражним керуючим з моменту його призначення у справі.

За твердженням апелянта, судом апеляційної інстанції встановлено, що арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. протягом здійснення своїх повноважень ліквідатора вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не виконував та наразі не відноситься сумлінно до своїх обов`язків, а тому у зв`язку з відсутністю зацікавленості погашення вимог кредиторів, виникла необхідність у припиненні повноважень останнього як ліквідатора ТОВ "Нова Зірка".

Наголошує скаржник й на тому, що під час проведення зборів кредиторів 20.08.2019 Дарієнко В.Д. надано кредиторам аналіз фінансово-господарського стану суб`єкта господарювання ТОВ Нова зірка , який є дублюванням звіту ліквідатора ТОВ "Нова зірка" за підсумком процедури ліквідації від 22.04.2019, який постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 у справі №916/1965/13 скасований, а отже не може розцінюватися судом як аналіз фінансово-господарського стану банкрута. Відтак, як вважає апелянт, арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. проігноровано висновки наведені у постанові суду апеляційної інстанції, а подання ідентичного звіту тому, який було скасовано, є зловживанням з боку арбітражного керуючого процесуальними правами.

Як зазначає скаржник, ухвалою господарського суду від 26.03.2019 у справі №916/1965/13 залишено без розгляду заяви арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про витребування майна із чужого незаконного володіння, про визнання недійсним договорів купівлі продажу та про скасування державної реєстрації прав. Підставою для залишення зазначених заяв без розгляду стало те, що під час дослідження матеріалів справи доказів які підтверджують заявлені вимоги, ліквідатором банкрута не було надано, що в свою чергу унеможливило винесення рішення по суті поданих заяв. На думку апелянта, не надання до суду доказів, які підтверджують заявлені вимоги, ліквідатором банкрута протягом значного проміжку часу, є прямим підтвердженням зацікавленості Дарієнка В.Д. в погашенні кредиторських вимог заставного кредитора.

Апелянт наголошує на тому, що зазначені вище заяви подані Дарієнко В.Д. у 2017-2018 роках, а отже, як вважає скаржник, у арбітражного керуючого було достатньо часу на усунення недоліків та наданні належних доказів для обґрунтування заяв, у тому числі, у разі фінансової неспроможності у останнього була наявна можливість для вчасного звернення до комітету кредиторів з проханням створення фонду відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Також, як стверджує апелянт, майно, що є предметом застави у даній справі, вартість якого значно перевищує одну тисячу гривень, підлягало реалізації арбітражним керуючим шляхом проведення аукціону з метою продажу за найвищою ціною для задоволення кредиторських вимог. Однак, заставне майно було продано заставним кредитором всупереч вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час процедури банкрутства.

Скаржник відзначає, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 17.09.2019 звернувся до арбітражного керуючого з вимогою про скликання зборів кредиторів з порядком денним щодо погодження кандидатури арбітражного керуючого для призначення його ліквідатором боржника. Однак, арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. направлені повідомлення про збори кредиторів з іншим порядком денним, зокрема погодження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди та відшкодування витрат, а також створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

На переконання скаржника, невиконання та неналежне виконання арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. обов`язків, покладених на нього Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", може призвести до завданню значної шкоди кредиторам, насамперед - Відділенню, у вигляді непогашення кредиторської заборгованості боржника перед ним.

Як вважає апелянт, винагорода, яку ліквідатор бажає отримати за виконання обов`язків є значно завищеною, період, за який на думку ліквідатора він має право отримати винагородження, збільшений, та суперечить принципу оплатності послуг арбітражного керуючого за фактично виконану роботу під час реалізації повноважень ліквідатора, оскільки процедура ліквідації боржника не мала активної стадії, арбітражний керуючий обмежувався направленням до суду звітів інформаційного характеру про перебіг судової процедури, інколи, загалом, ігноруючи строки та обов`язок подання звітів, без виконання інших активних дій або з виконанням лише декларативних дій, наслідком вчинення яких, на даний час, на думку апелянта, є відсутність майна у боржника.

Також, як вважає апелянт, підтвердженням зловживання правами арбітражного керуючого є звіт арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період 3 роки 11 місяців, що є ідентичним звіту про нарахування грошової винагороди та витрат, який затверджено ухвалою Господарського суду Одеської області від 28 05.2019.

Щодо заяви ліквідатора про застосування субсидіарної відповідальності лише на ОСОБА_6., апелянт зазначає, що ліквідатором залишені поза увагою інші особи, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника.

На переконання апелянта, арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. продовжує неефективно працювати, не спрямовуючи свою діяльність на відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів. Діяльність ліквідатора, як вважає апелянт, направлена на незаконний перерозподіл власності боржника шляхом використання механізму банкрутства, що в подальшому може призвести до понесення державною збитків.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №916/1965/13 та призначено справу до розгляду на 04.11.2020.

Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу від арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В обґрунтування своїх заперечень арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. зазначає, що Південне міжрегіональне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, як заявник ініціативи про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень діє саме як учасник провадження, право якого на заяву передбачено абз. 2, 4 ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, та відповідно, має довести суду, що арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. допустив порушення своїх обов`язків, що свідчать про неналежне їх виконання, що є предметом доказування скаржника.

Щодо посилання апелянта на висновки викладені у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 у цій справі, зокрема щодо того, що з вини ліквідатора судом першої інстанції було залишено без розгляду заяви ліквідатора про витребування майна із чужого незаконного володіння та про визнання недійсними договорів, арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. відзначає, що у відповідності до приписів ч. 7 ст. 75 ГПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду. Так, за твердженням арбітражного керуючого Дарієнка В.Д., моменту надходження вказаних заяв судом не витребовувались від ліквідатора жодні документи, отже обставин вини ліквідатора, що мають наслідком залишення заяв без розгляду, відсутні. Крім того, на переконання арбітражного керуючого, апелянт, як кредитор мав право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу про залишення заяв арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. без розгляду, однак таких дій не вчинив.

Арбітражний керуючий також наголошує, що за приписами Кодексу України з процедур банкрутства, у разі наявності підстав для визнання недійсним правочинів боржника, кредитор також має право подати заяву про визнання недійсним правочинів боржника так само, як і ліквідатор, однак, Південне міжрегіональне територіальне відділення Антимонопольного комітету України з відповідними заявами до суду не звернулось.

До того ж, як стверджує арбітражний керуючий Дарієнко В.Д., кредиторами було відмовлено в створенні фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, що є перешкодою для подання заяв про визнання недійсними або спростування правочинів (договорів) або майнових дій боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, адже подання таких заяв без доказів сплати судового збору тягне за собою залишення їх без руху та в подальшому повернення без розгляду.

З приводу тверджень апелянта про надання ліквідатором кредиторам аналізу фінансово-господарського стану боржника, який є ідентичним зі звітом ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» за підсумком ліквідації, арбітражний керуючий відзначає, що судом апеляційної інстанції було скасовано ухвалу суду першої інстанції, а не звіт ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» за підсумком процедури ліквідації. Стосовно достовірності інформації, яка міститься у звіті ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» за підсумком ліквідації, постанова суду апеляційної інстанції будь-яких висновків не містить. Кожний факт, про який арбітражним керуючим описано у звіті, підтверджений відповідними документами. Отже, на переконання арбітражного керуючого, будь-яких порушень в частині використання інформації, яка міститься у звіті ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» за підсумком ліквідації, не вбачається.

Щодо продажу заставного майна арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. зазначає, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 надано згоду на продаж нерухомого майна ТОВ „Нова Зірка", що є предметом забезпечення вимог кредитора. На веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України Товарною біржею "Профі-Т" двічі було розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ "Нова Зірка". Однак, у визначений в оголошенні термін з заявками на участь ніхто не звернувся, у зв`язку з чим аукціони визнано таким, що не відбулися. Враховуючи те, що кошти, отримані від реалізації заставного майна використовуються виключно для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, які забезпечує таке майно, на думку арбітражного керуючого, права Південного міжрегіонального територіального відділення Антимонопольного комітету України в цій частині порушено не було, у зв`язку з чим доводи скаржника про завдання збитків у зв`язку з відчуженням заставного майна не підтверджуються матеріалами справи.

Твердження скаржника про те, що діяльність ліквідатора направлена на незаконний перерозподіл власності ТОВ „Нова Зірка" шляхом використання механізму банкрутства, що в подальшому може призвести до понесення державою збитків є, на думку арбітражного керуючого голослівним та не підтвердженим, а держава вже понесла збитки поза діями арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

Щодо нарахування та виплату основної грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. зазначає, що судом першої інстанції розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора не затверджувався, отже розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень ліквідатора повинен бути встановлений відповідно до вимог чинного законодавства, а саме у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за місяць. До того ж, арбітражним керуючим Дарієнком В.Д. не включено до свого розрахунку на відшкодування витрат інші витрати, крім основної грошової винагороди, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді та роботою ліквідаційної комісії. До того ж, у постанові від 01.08.2019 суд апеляційної інстанції зазначив, що затвердження звіту ліквідатора про нарахування грошової винагороди та її стягнення з кредиторів є передчасним, однак, висновків про неправильність здійснення розрахунку основної грошової винагороди арбітражному керуючому Дарієнко В.Д. за виконання ним повноважень ліквідатора у справі постанова не містить.

Щодо заяви ліквідатора про застосування субсидіарної відповідальності, арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. зазначає, що ухвалою господарського суду Одеської області від 06.08.2020 року заяву ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про покладення субсидіарної відповідальності залишено без руху, у зв`язку з чим заява по суті не розглядалась. Твердження скаржника про те, що подання ліквідатором заяви про покладення субсидіарної відповідальності є декларативною дією, яка не призведе до погашення кредиторської заборгованості, на думку арбітражного керуючого, є передчасним. До того ж, робити висновок про те, чи призведе подання заяви про покладення субсидіарної відповідальності у справі до погашення кредиторської заборгованості станом на даний час є неможливим.

На думку арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. скаржник аргументує необхідність відсторонення арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. від здійснення повноважень ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» посилаючись тільки на необґрунтовані твердження, при цьому взагалі не вказуючи в чому саме полягає неналежне виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» та зловживання правами арбітражного керуючого. Крім того, документами, які містяться в матеріалах справи, підтверджується те, що ліквідатор ТОВ «Нова Зірка» Дарієнко В.Д. неухильно дотримується вимог законодавства та добросовісно виконує обов`язки передбачені Кодексом України з процедур банкрутства.

Судове засідання призначене на 04.11.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді-учасника справи Лавриненко Л.В. у відпустці.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 розгляд справи призначено на 01.12.2020.

Відповідно до підпункту 17.4 підпункту 17 пункту 1 розділу XІ "Перехідні положення" ГПК України, підпунктів 2.3.25, 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції від 15.09.2016 року, підпункту 3.2.1 пункту 3.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Південно-західному апеляційному господарському суді призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №916/1965/13 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Лавриненко Л.В. з 10.11.2020.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2020 для розгляду апеляційної скарги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 по справі №916/1965/13, визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Мишкіної М.А., Таран С.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.11.2020 апеляційну скаргу Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 по справі №916/1965/13 прийнято до провадження колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Мишкіної М.А., Таран С.В.

У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Мишкіної М.А., судове засідання призначене на 01.12.2020 у справі №916/1965/13 не відбулось.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 розгляд справи призначено на 01.02.2021.

У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 у справі №916/1965/13 було оголошено перерву до 11.02.2021.

У судовому засіданні від 11.02.2021 апелянт підтримав вимоги за апеляційною скаргою на наполягав на її задоволенні.

Арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. заперечував проти доводів за апеляційною скаргою, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Інші повноважні представники учасників справи у судове засідання не з`явились, про причини нез`явлення суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.10.2015 призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича.

28.08.2019 Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Одеської області із клопотанням про припинення повноважень ліквідатора, призначення нового арбітражного керуючого, в якому просило припинити повноваження ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» арбітражного керуючого Дарієнка Віктора Дмитровича, призначити ліквідатором ТОВ «Нова Зірка» арбітражного керуючого Вудуда Гаррі Ігоровича.

В обґрунтування даного клопотання кредитор зазначив, що постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 скасовано ухвалу суду першої інстанції у цій справі, якою затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс та закрито провадження по справі. За твердженням кредитора, вказано постановою підтверджена позиція Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України відносно формальності та неповноти дій ліквідатора арбітражного керуючого Дарієнка В.Д., проведених в ході ліквідаційної процедури щодо пошуку та повернення майна боржника, звернуто увагу на необхідність проведення дій, які не були вчинені арбітражним керуючим з моменту його призначення у справі. Як вважає кредитор, судом апеляційної інстанції встановлено, що ліквідатор вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не виконував.

До того ж, за твердженням Відділення, арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. продовжує неефективно працювати, не спрямовуючи свою діяльність на відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів. Діяльність ліквідатора направлена на незаконний перерозподіл власності боржника шляхом використання механізму банкрутства, що в подальшому призведе до понесення державною збитків.

Наведені обставини, на переконання Відділення, свідчать про неналежне виконання арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. повноважень ліквідатора та зловживання правами арбітражного керуючого у справі про банкрутство ТОВ «Нова Зірка», а отже, є підставою для припинення повноважень ліквідатора арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

07.10.2019 Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Одеської області зі скаргою на бездіяльність ліквідатора та припинення повноважень ліквідатора, в якій просило суд припинити повноваження ліквідатора ТОВ «Нова Зірка» арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.

В обґрунтування своєї скарги Відділення, окрім доводів наведених у клопотанні про припинення повноважень арбітражного керуючого Дарієнка В.Д., які є ідентичними із доводами наведеними у скарзі, зазначає наступне.

По-перше, за твердженням кредитора, під час проведення зборів кредиторів від 20.08.2019 арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. надано кредиторам аналіз фінансово-господарського стану суб`єкта господарювання, який є дублюванням звіту ліквідатора за підсумками процедури ліквідації від 22.04.2019, яким скасований постановою суду апеляційної інстанції у цій справі.

По-друге, ухвалою господарського суду від 26.03.2019 у даній справі залишено без розгляду заяви арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про витребування майна із чужого незаконного володіння, про визнання недійсним договорів купівлі продажу та про скасування державної реєстрації прав. Підставою для залишення зазначених заяв без розгляду стало те, що під час дослідження матеріалів справи доказів які підтверджують заявлені вимоги, ліквідатором банкрута не було надано, що в свою чергу унеможливило винесення рішення по суті поданих заяв. На переконання скаржника, не надання суду доказів, які підтверджують заявлені вимоги, ліквідатором банкрута протягом значного проміжку часу, є прямим підтвердженням зацікавленості Дарієнка В.Д. в погашенні кредиторських вимог заставного кредитора.

Апелянт наголошує на тому, що зазначені вище заяви подані Дарієнко В.Д. у 2017-2018 роках, а отже, як вважає скаржник, у арбітражного керуючого було достатньо часу на усунення недоліків та наданні належних доказів для обґрунтування заяв.

По-третє майно, що є предметом застави у даній справі, вартість якого значно перевищує одну тисячу гривень, підлягало реалізації арбітражним керуючим шляхом проведення аукціону з метою продажу за найвищою ціною для задоволення кредиторських вимог. Однак, заставне майно було продано заставним кредитором всупереч вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час процедури банкрутства.

По-четверте на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 17.09.2019 Відділення звернулося до арбітражного керуючого з вимогою про скликання зборів кредиторів з порядком денним щодо погодження кандидатури арбітражного керуючого для призначення його ліквідатором боржника. Однак, арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. направлені повідомлення про збори кредиторів з іншим порядком денним, зокрема погодження звіту ліквідатора про нарахування та виплату грошової винагороди та відшкодування витрат, а також створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

По-п`яте, як вважає Відділення, невиконання та неналежне виконання арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. обов`язків, покладених на нього Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", може призвести до завданню значної шкоди кредиторам, насамперед - Відділенню, у вигляді непогашення кредиторської заборгованості боржника перед ним та додаткових необґрунтованих витрат.

По-шосте, винагорода, яку ліквідатор бажає отримати за виконання обов`язків є значно завищеною, період, за який на думку ліквідатора він має право отримати винагородження, збільшений, та суперечить принципу оплатності послуг арбітражного керуючого за фактично виконану роботу під час реалізації повноважень ліквідатора, оскільки процедура ліквідації боржника не мала активної стадії, арбітражний керуючий обмежувався направленням до суду звітів інформаційного характеру про перебіг судової процедури, інколи, загалом, ігноруючи строки та обов`язок подання звітів, без виконання інших активних дій або з виконанням лише декларативних дій, наслідком вчинення яких, на даний час, на думку апелянта, є відсутність майна у боржника.

Як вважає відділення, підтвердженням зловживання правами арбітражного керуючого є звіт арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період 3 роки 11 місяців, що є ідентичним звіту про нарахування грошової винагороди та витрат, який затверджено ухвалою Господарського суду Одеської області від 28 05.2019.

По-сьоме щодо заяви ліквідатора про застосування субсидіарної відповідальності лише на ОСОБА_6., апелянт зазначає, що ліквідатором залишені поза увагою інші особи, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника.

На переконання Відділення, арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. продовжує неефективно працювати, не спрямовуючи свою діяльність на відновлення платоспроможності боржника та задоволення вимог кредиторів. Діяльність ліквідатора, як вважає апелянт, направлена на незаконний перерозподіл власності боржника шляхом використання механізму банкрутства, що в подальшому може призвести до понесення державною збитків.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не погодився із доводами викладеними Одеським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у клопотанні про припинення повноважень арбітражного керуючого та скарзі на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого, визнав їх необґрунтованими та відмовив у задоволенні клопотання та скарги.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає наступне.

За змістом ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатором є арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

В силу ч. 3 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства, під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Згідно ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; 2) зловживання правами арбітражного керуючого; 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого; 6) наявності конфлікту інтересів.

Комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав.

За наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень або за клопотанням комітету кредиторів господарський суд протягом 14 днів постановляє ухвалу про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом. У ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, дії (бездіяльність) ліквідатора можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

Південно-західний апеляційний господарський суд детально дослідив кожен аргумент скаржника, який наведений у скарзі, та зазначає наступне.

З приводу посилання скаржника на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції у цій справі, якою затверджено звіт ліквідатора, а також посилання скаржника на ухвалу суду першої інстанції від 26.03.2019 у даній справі, якою залишено без розгляду заяви арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. про витребування майна із чужого незаконного володіння, про визнання недійсним договорів купівлі продажу та про скасування державної реєстрації прав, колегія суддів зазначає таке.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.05.2019, окрім іншого затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ "Нова Зірка"

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2019 ухвалу Господарського суду Одеської області від 28.05.2019 по справі №916/1965/13 скасовано, справу передано на розгляд до Господарського суду Одеської області.

В мотивах даної постанови суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо передчасності затвердження звіту ліквідатора та завершення ліквідаційної процедури ТОВ "Нова Зірка".

Втім, колегія суддів зазначає, що обставини встановлені судом щодо передчасності затвердження звіту та завершення ліквідаційної процедури законом не пов`язується із безумовною підставою для відсторонення арбітражного керуючого від виконання обов`язків ліквідатора боржника.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, у лютому 2017 арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. звернувся до суду першої інстанції з заявою про витребування майна із чужого незаконного володіння та про визнання недійсним договорів купівлі-продажу в якій просив суд визнати незаконним та скасувати рішення загальних зборів учасників ТОВ «Нова Зірка» від 12.05.2011 в Протоколі №1 про надання згоди ОСОБА_3 на видачу йому в натурі майна підприємства - ряду об`єктів власності підприємства, визнати незаконним та скасувати договори купівлі-продажу вказаного майна, визнати за ТОВ «Нова Зірка» право власності на майно, витребувати із незаконного володіння ТОВ «Тадій» майно та передати його власнику ТОВ «Нова Зірка», а також зобов`язати учасників ТОВ «Тадій», приватного нотаріуса Агбун М.І., Вилківську міську раду та ТОВ «Вітла-ПСВ» надати суду відповідні правовстановлюючі документи та документи, що покладені в основу рішень відносно переходу прав власності на майно.

Під час засідання зборів кредиторів від 03.07.2018, було розглянуто звіт ліквідатора, подальший рух справи та вирішено, серед іншого, зобов`язати арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. здійснити заходи по витребуванню нежитлових будівель загальною площею 770,3 кв.м., які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 із незаконного володіння ОСОБА_5 та зобов`язано здійснити заходи по скасуванню державної реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_5 (т.14, а.с. 45).

На виконання даного рішення зборів кредиторів, арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. у липні 2018 звернувся до Господарського суду Одеської області з заявою про витребування майна із чужого незаконного володіння та про скасування державної реєстрації (т.14. а.с. 46-62).

Також, 09.10.2018 арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. звернувся до Господарського суду Одеської області з заявою про визнання договорів відступлення прав вимоги недійними (т. 15, а.с. 163-171).

До вказаних заяв арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. додано відповідні документи, які на його переконання, підтверджують заявлені вимоги.

Однак, ухвалою Господарського суду Одеської області від 26.03.2019 заяву ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. (від 14.02.2017р. вх.№ 3-203/17) про витребування майна із чужого незаконного володіння та про визнання недійсним договорів купівлі продажу, заяву ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. (від 09.07.2018р. вх.№ 3-594/18) про витребування майна із чужого незаконного володіння та про скасування державної реєстрації прав та заяву ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. (від 09.10.2018р. вх.№ 3-822/18) про витребування майна із чужого незаконного володіння та про скасування державної реєстрації прав - залишено без розгляду.

В мотивах вказаної ухвали суд першої інстанції пославшись на приписи п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, зазначив, що під час дослідження матеріалів справи доказів які підтверджують заявлені вимоги ліквідатором банкрута не було надано, що в свою чергу унеможливлює винесення рішення по суті поданих заяв.

Втім, колегія суддів відзначає, що під час розгляду вищевказаних заяв місцевий господарський суд не пропонував та не зобов`язував арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. надати будь-яких інші документи, окрім тих, що були додані до заяв, з огляду на що, аргументи скаржника щодо неналежного виконання арбітражним керуючим своїх обов`язків, зокрема, щодо не надання ним до суду документів, колегія суддів не може прийняти до уваги.

За приписами ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, інші учасники справи, у тому числі й Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, не позбавлено можливості оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про залишення заяв арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. без розгляду, однак, як свідчать наявні матеріали справи, та не спростовано учасниками справи, таких дій вчинено не було.

Чинне законодавство України, зокрема, Закон України «Про судовий збір» передбачає сплату судового збору, відповідно понесення додаткових витрат, за подання заяв про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 5 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Так, наявні матеріли справи не містять, а учасниками справи не надано доказів на підтвердження створення кредиторами фонду для авансування витрат арбітражного керуючого. Навпаки, як вбачається з наявних матеріалів справи, а саме протоколу зборів кредиторів від 03.09.2019 (т.18 а.с. 81-86), кредиторами було відмовлено в створенні фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, що відповідно свідчить про наявність перешкод у реалізації арбітражним керуючим своїх повноважень з причин, що не залежать від нього.

Колегія суддів також наголошує, що ч. 1 ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, визначає право не лише арбітражного керуючого, а й кредитора, звернутися до суду із відповідною заявою про визнання недійними правочинів та спростування майнових дій боржника в межах справи про банкрутство.

Отже, у даному випадку кредитори, зокрема й Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, не позбавлено можливості також звернутися до суду із відповідними заявами, однак, як свідчать наявні матеріли справи таких дій не вчинило.

Щодо посилання скаржника на те, що під час проведення зборів кредиторів від 20.08.2019 арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. надано кредиторам аналіз фінансово-господарського стану суб`єкта господарювання, який є дублюванням звіту ліквідатора за підсумками процедури ліквідації від 22.04.2019, яким скасований постановою суду апеляційної інстанції у цій справі, колегія суддів відзначає, що поданий арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. аналіз фінансово-господарського стану боржника містить загальну інформацію щодо ходу ліквідаційної процедури та дій вчинених арбітражним керуючим. Наведений аналіз не є підсумковим звітом та не надавався на затвердження суду.

До того ж, слід відзначити, що постанова суду апеляційної інстанції, на яку посилається скаржник, не містить жодних висновків з приводу (не)достовірності відомостей, які містяться у звіті ліквідатора.

З приводу тверджень скаржника про те, що заставне майно було продано заставним кредитором всупереч вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час процедури банкрутства, колегія суддів зазначає таке.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.08.2016, зокрема, визнано за ТОВ „Нова Зірка" право власності на нерухоме майно (нежилі будівлі) розташоване за адресою: місто Ізмаїл Одеської області, вулиця Червоноармійська, буд. 30/вул. 28 Червня, буд. 49 і складається із літ. А1",„А11", де „А1" - адміністративна будівля загальною площею 637,0 кв.м., А11" - сауна загальною площею 133,3 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29835736.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.11.2016 задоволено клопотання ліквідатора ТОВ „Нова Зірка" - арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. та надано згоду на продаж майна ТОВ „Нова Зірка", як цілісного майнового комплексу що є предметом забезпечення кредиторських вимог ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", а саме: - нерухоме майно (нежитлові будівлі) розташоване за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Червоноармійська, буд. 30; Одеська область, м. Ізмаїл, вул. 28 Червня, буд. 49 і складається із літ. „А1", „А11", де „А1" - адміністративна будівля загальною площею 637,0 кв. м., „А11" - сауна загальною площею 133,3 кв. м.; - рухоме майно (автомобіль) Mersedes-Benz модель AXOR 1840 LS тип вантажний сідельний тягач, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 , за початковою вартістю сукупності визнаних господарським судом вимог кредиторів на суму 25355998 грн. 85 коп.

Ухвалою суду від 18.05.2017 замінено кредитора ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на ТОВ "Фінансова компанія "Новотех".

Ухвалою суду від 13.06.2017 замінено кредитора ТОВ "Фінансова компанія "Новотех" на ОСОБА_4 .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.06.2017 надано згоду на продаж нерухомого майна ТОВ „Нова Зірка", що є предметом забезпечення вимог кредитора ОСОБА_4 , а саме: нежитлової будівлі загальною площею 770, 3 кв.м. ( АДРЕСА_1 ).

27.03.2018 на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України Товарною біржею "Профі-Т" було розміщено оголошення про проведення аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ "Нова Зірка". Аукціон призначено на 30.04.2018. У визначений в оголошенні термін з заявками на участь ніхто не звернувся, у зв`язку з чим аукціон визнано таким, що не відбувся.

05.04.2018 на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та 04.04.2018р. на веб-сайті Вищого господарського суду України Товарною біржею "Профі-Т" було розміщено оголошення про проведення повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ "Нова Зірка". Аукціон було призначено на 10.05.2018. У визначений термін з заявками на участь ніхто не звернувся, у зв`язку з чим аукціон визнано таким, що не відбувся.

11.06.2018 на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та веб-сайті Вищого господарського суду України Товарною біржею "Профі-Т" було розміщено оголошення про проведення другого повторного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ТОВ "Нова Зірка". У визначений термін з заявками на участь ніхто не звернувся, у зв`язку з чим аукціон визнано таким, що не відбувся.

19.06.2018 відбулись збори кредиторів, на яких був присутній представник Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та вирішено, зокрема зобов`язати арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. здійснити продаж заставного майна банкрута окремими лотами на аукціоні за початковою ціною згідно оцінки, здійсненої незалежним оцінювачем, у складі наступних лотів: Лот №1 нежитлові будівлі загальною площею 770,3 кв.м., які знаходяться за адресою які знаходяться за адресою АДРЕСА_1; Лот №2 транспортний засіб Mersedes-Benz модель AXOR 1840 LS тип вантажний сідельний тягач, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний № НОМЕР_2 .

Отже, як свідчать наявні матеріли справи, арбітражним керуючим вчинено належні дії задля реалізації майна боржника, зокрема й того, яке перебуває у заставі, шляхом його продажу на аукціону.

Однак, як вбачається з наявних матеріалів справи, заставний кредитор ОСОБА_4 задовольнила свої вимоги до боржника шляхом реєстрації права власності на майно та в подальшому на підставі договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 26.02.2018 (т. 15, а.с. 40-43) відчужила нерухоме майно на користь ОСОБА_5 .

Такі дії вчинені поза волею арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. та жодним чином не залежали від його дій. Проте, як свідчать наявні матеріали справи, в подальшому, арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. звернувся до суду першої інстанції із відповідною заявою про витребування майна із чужого незаконного володіння та про скасування державної реєстрації прав, з огляду на що колегією суддів не приймаються до уваги також й доводи скаржника із посиланням на порушення щодо продажу майна боржника.

Колегія суддів також зауважує, що ставлячи під сумнів дії арбітражного керуючого під час продажу майна боржника, та зазначаючи про бездіяльність остатнього, скаржником не наведено жодних конкретних дій, які мали бути вчинені арбітражним керуючим, але не були вчинені останнім.

Щодо тверджень апелянта про те, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 17.09.2019 Відділення звернулося до арбітражного керуючого з вимогою про скликання зборів кредиторів з порядком денним щодо погодження кандидатури арбітражного керуючого для призначення його ліквідатором боржника, однак, арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. направлені повідомлення про збори кредиторів з іншим порядком денним, колегія суддів зазначає таке.

За приписами ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства збори кредиторів у провадженні у справі про банкрутство скликаються арбітражним керуючим за його ініціативою, за ініціативою комітету кредиторів чи інших кредиторів, сума вимог яких становить не менше ніж третину всіх вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, або за ініціативою однієї третини кількості голосів кредиторів.

Збори кредиторів на вимогу комітету кредиторів або окремих кредиторів скликаються арбітражним керуючим та проводяться протягом двох тижнів з дня надходження письмової вимоги про їх скликання.

У разі якщо арбітражний керуючий не скликає збори кредиторів, комітет кредиторів чи інші кредитори, які ініціюють скликання зборів кредиторів, мають право скликати збори кредиторів самостійно.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, загальна сума грошових вимог Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до боржника складає 1 088 000 грн, що є 4,29 % від загальної суми заявлених грошових вимог до боржника, розмір яких загалом складає 25 355 998,85 грн.

Відтак, виходячи з наведених законодавчих приписів, Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України не наділено правом самостійного ініціювання скликання зборів кредиторів та відповідно пропонувати порядок денний таких зборів.

Колегією суддів не приймаються до уваги твердження скаржника з приводу того, що винагорода, яку ліквідатор бажає отримати за виконання обов`язків є значно завищеною, оскільки затвердження винагороди арбітражного керуючого не є та не було предметом розгляду у суді першої інстанції під час розгляду скарги на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого.

Щодо тверджень скаржника про залишення ліквідатором поза увагою осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника, колегія суддів зазначає таке.

За приписами ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Я вбачається з наявних матеріалів справи, 16.09.2019 арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. звернувся до Господарського суду Одеської області з заявою про покладення субсидіарної відповідальності на засновника та керівника боржника та стягнення з ОСОБА_6 грошових коштів у сумі 25335998,85 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 вказану заяву ліквідатора ТОВ "Нова Зірка" арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. про покладення субсидіарної відповідальності по справі №916/1965/13 - залишено без руху.

Наразі, відомостей щодо повернення судом першої інстанції вказаної заяви, розгляду її по суті, тощо наявні матеріли справи не містять.

При цьому, стверджуючи про необхідність покладення субсидіарної відповідальності на інших осіб, скаржник не зазначив, які саме особи, у відповідності до приписів ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства мають бути притягнуті до субсидіарної відповідальності.

Щодо тверджень скаржника про те, що невиконання та неналежне виконання арбітражним керуючим Дарієнко В.Д. обов`язків може призвести до завданню значної шкоди кредиторам, а також те, що діяльність ліквідатора направлена на незаконний перерозподіл власності боржника шляхом використання механізму банкрутства, що в подальшому може призвести до понесення державною збитків, колегія суддів зазначає таке.

За приписами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Однак, у порушення наведених приписів процесуального законодавства, Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України не надано жодних доказів на підтвердження вищевикладених доводів наведених у скарзі.

Відтак, колегія суддів вважає такі доводи скаржника лише його власними припущеннями, які не підтверджені жодними з наявних у матеріалах справи доказами.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що наведені Південним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у скарзі на бездіяльність ліквідатора ТОВ "Нова Зірка" арбітражного керуючого Дарієнко В.Д., а також у клопотання про припинення повноважень ліквідатора, доводи не є обґрунтованими, спростовуються наявними матеріалами справи та відповідно, за встановленими обставинами, правомірно не взяті до уваги судом першої інстанції, як підстави для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень ліквідатора боржника та припинення його повноважень.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційні скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржниками порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 06.08.2020 у справі №916/1965/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 16.02.2021.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Мишкіна М.А.

Суддя Таран С.В.