ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2021м. ДніпроСправа № 904/5508/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Євтушенко Д. Є., розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка", м. Пологи Запорізької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря Нив", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 1 590 372,92 грн.

Представники:

від позивача Суберляк Д.В.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 928 304,13 грн., що складають суму заборгованості за договором поставки № 04/04-2017ЗН від 04.04.2017, 496 815,11 грн. - річних; 165 253,68 грн. - інфляції грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов договору поставки № 04/04-2017ЗН від 04.04.2017 в частині своєчасної оплати товару.

У межах визначеного законом строку підготовчого провадження сторонам була надана можливість скористались своїми правами на подання заяв по суті справи з документальним обґрунтуванням.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою від 15.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.11.2020.

Представники сторін в підготовче засідання 16.11.2020 не з`явились, про дату, місце та час судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать залучені до матеріалів справи поштові повідомлення (а.с. 31-32).

Ухвалою суду від 16.11.2020 розгляд підготовчого засідання відкладався до 07.12.2020.

Представник відповідача в підготовче засідання 07.12.2020 не з`явився, відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 07.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 13.01.2021 та відкладено підготовче засідання до 12.01.2021.

Представники сторін в підготовче засідання 12.01.2021 не з`явились.

Позивач про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника останнього на повідомленні про відкладення розгляду справи (а.с. 42).

Згідно даних з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта", поштове відправлення з ухвалою суду від 07.12.2020, надіслане на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоря Нив" за № 071, не вручено під час доставки: інші причини (а.с. 43-44).

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 ГПК України, у зв`язку з чим господарським судом завершено підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 02.02.2021, про що постановлено ухвалу суду.

20.01.2021 від позивача поштовим засобом зв`язку через канцелярію суду надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи додаткових доказів.

У судове засідання 02.02.2021 представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повернення ухвали суду від 12.01.2021 з відміткою - причини повернення «адресат відмовився».

За приписами пунктів 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

На день розгляду справи від відповідача клопотання про відкладення розгляду справи не надходило.

З огляду на викладене, а також враховуючи запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань та в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

02.02.2021 у судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (стаття 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування є обставини, пов`язані з виконанням/невиконанням сторонами прийнятих на себе договірних зобов`язань в частині поставки й оплати товару за договором поставки № 04/04-2017ЗН від 04.04.2017.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізон-Імпорт", яке в подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (далі Позивач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зоря Нив" (далі Відповідач, Покупець) укладено договір поставки № 04/04-2017ЗН від 04.04.2017 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору Постачальник зобов`язаний передати у власність покупця продукцію для сільгоспвиробництва (далі - товар) відповідно до умов договору, а покупець - прийняти такий товар та оплатити його на встановлених цим договором умовах.

Найменування, асортимент (номенклатура) товару, походження товару (країна та рік виробництва), його кількість, ціна (вартість) товару та код товару згідно УКТ ЗЕД визначаються у специфікаціях до договору, кожна з яких складається на окрему партію товару, що поставляється за цим договором, і є невід`ємною частиною договору (пункт 1.2 Договору).

Детальна інформація про кількісні характеристики товару міститься у специфікації (додатку) до цього договору (пункт 2.1 Договору).

Право власності та усі ризики на товар переходять від постачальника до покупця з дати поставки. Датою поставки є дата фактичного отримання покупцем товару у місці поставки, що підтверджується підписанням покупцем видаткової накладної та/або акта приймання-передачі товару (пункт 3.3 Договору).

У разі, коли ціна (вартість) товару має еквівалент у іноземній валюті за відповідною специфікацією, то якщо інше не визначено сторонами у специфікації, оплата товару за специфікацією здійснюється покупцем у порядку визначеному підпунктами 4.3.1, 4.3.2 пункту 4.3 Договору.

Відповідно до підпунктів 4.3.1, 4.3.2 пункту 4.3 Договору оплата у розмірі 30% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації, здійснюється на умовах попередньої оплати (авансу) шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом п`яти банківських днів з дати отримання покупцем наданого постачальником рахунку на оплату.

Оплата решти 70% ціни (вартості) товару, передбаченої у відповідній специфікації, здійснюється на умовах відстрочення шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника у строк/термін, визначений сторонами у відповідній специфікації.

За змістом пункту 9.4 Договору у разі прострочення терміну (строку) оплати товару згідно з пунктом 4.3.2 договору покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період порушення, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У випадку, якщо таке порушення триває понад 30 календарних днів покупець також сплачує продавцю 18% річних від простроченої суми та інфляційні втрати за весь час прострочення.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017 включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку дії договору не позбавляє сторони від відповідальності за порушення, що мало місце під час дії договору (пункт 10.1 Договору).

Специфікацією № 1 від 05.04.2017 до договору сторони погодили поставку відповідачу товару на загальну суму з ПДВ у доларах США, а саме 49 071,84 дол. США, що дорівнює еквіваленту 928 304,13 грн. Порядок оплати товару передбачає попередню оплату у розмірі 30% від вартості партії товару 397 844,63 грн. та остаточний розрахунок у розмірі 70% від вартості товару не пізніше 15.10.2017 у сумі 928 304,13 грн. (а.с. 13).

На виконання договору за видатковою накладною № 1958 від 13.04.2017 на суму 1 326 148,76 грн. та відповідно до акта приймання-передачі № 12330 від 13.04.2017 позивач поставив відповідачу товар, який отриманий останнім повністю на підставі довіреності №12 від 07.04.2017 (а.с. 14-16).

Заявлена позивачем до стягнення сума основного боргу становить другу частину оплати за видатковою накладною № 1958 від 13.04.2017, а саме 928 304,13 грн., що й стало причиною виникнення спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Спірними між сторонами є правовідносини, що характерні для договору поставки.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов договору, специфікації до договору поставлений позивачем товар мав бути оплачений відповідачем за видатковою накладною № 1958 від 13.04.2017 - не пізніше 15.10.2017. Строк оплати є таким, що настав. Доказів оплати відповідач суду не надав, хоча з огляду на свої процесуальні права й обов`язки таку можливість мав.

За таких обставин заявлені позивачем вимоги щодо стягнення основного боргу у сумі 928 304, 13 грн. є законними й обґрунтованими.

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, врегульовані законодавством.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі пункту 9.4 договору та статті 625 Цивільного кодексу України заявлені позивачем до стягнення 18% річних у сумі 496 815,11 грн. розраховані за період з 16.10.2017 по 05.10.2020 із заборгованості у сумі 928 304,13 грн. (а.с. 2).

За результатом перевірки розрахунку порушень не встановлено.

Заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати у сумі 165 253,68 грн. розраховані за період з 16.10.2017 по 05.10.2020 із заборгованості у сумі 928 304,13 грн.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 наведено формулу за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Зазначена правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

За результатом здійсненого судом перерахунку інфляційних втрат за період з листопада 2017 року по вересень 2020 року інфляційні втрати будуть становити 170 721, 47 грн. Проте, з урахуванням меж позовних вимог інфляційні втрати підлягають задоволенню у сумі, заявленій позивачем.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ""Зоря Нив" (49040, м. Дніпро, проспект Праці, буд. 2Т, кім.9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полетехніка" (70600, Запорізька область, Пологівський район, м. Пологи, вул. Зарічна, буд. 55 А, ) 928 304,13 грн. (дев`ятсот двадцять вісім тисяч триста чотири гривні 13 коп.) - основний борг, 496 815,11 грн. (чотириста дев`яносто шість тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень 11 коп.) - 18% річних, 165 253,68 грн. (сто шістдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят три тисячі 68 коп.) інфляції грошових коштів, 23 855,60 грн. (двадцять три тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 60 коп.) судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 12.02.2021.

Суддя І.Ф. Мельниченко