ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 лютого 2021 року Справа № 903/718/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича розглянувши в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області без повідомлення (виклику) сторін/учасників справи

клопотання Головного управління ДПС у Волинській області, м. Луцьк

про зобов`язання вчинити дії

по справі

за заявою Фізичної особи-підприємця Макарчука Михайла Олександровича, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН", м. Луцьк

про банкрутство

Встановив:

Постановою Господарського суду Волинської області від 21.01.2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН" було визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Темчишина В.П., а також зобов`язано ліквідатора після завершення всіх розрахунків з кредиторами та здійснення ліквідаційної процедури скласти звіт про свою діяльність та ліквідаційний баланс банкрута, подати їх до господарського суду для подальшого розгляду і затвердження.

11.02.2021р. відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано клопотання Головного управління ДПС у Волинській області від 09.02.2021р. №1107/5/03-20-07-04-10 про зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що відповідно до рішення суду від 19.10.2020р. у справі №903/718/20 ТОВ "ЦЕНТУРІОН ДІСТРІБЮШН" () змінено стан платника на 4 «порушено провадження у справі про банкрутство». Згідно з п.п. 78.1.7, п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI прийнято рішення про призначення перевірки. Позапланова документальна перевірка не розпочата у зв`язку із відсутністю посадових осіб за юридичною адресою ТОВ "ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШН". Станом на 29.12.2020р. подано позовну заяву про підтвердження обґрунтованості адмінарешту. 31.12.2020р. закрито провадження у зв`язку із наявністю спору про право (оскарження наказу про проведення перевірки).

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 03.02.2021р. на підставі судового рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури по ТОВ "ЦЕНТУРІОН ДІСТРІБЮШН" (, ДПІ 318, рішення суду №903/718/20 від 21.01.2021р.), стан платника змінено на 14 - визнано банкрутом.

У зв`язку з тим, що відповідно до п.п. 78.1.7, п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI проведення перевірки у зв`язку з ліквідацією платника це обов`язок контролюючого органу, а не його право, з метою уникнення втрат платежів до бюджету, ГУ ДПС у Волинській області просить суд зобов`язати ліквідатора ТОВ "ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШН" надати первинні документи для проведення позапланової документальної перевірки.

За результатами розгляду відповідного клопотання, судом здійснено наступні висновки:

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст.ст. 59, 60 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом;

скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Протягом 15 днів з дня призначення ліквідатора відповідні посадові особи банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності банкрута ліквідатору. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків відповідні посадові особи банкрута несуть відповідальність відповідно до закону. Ліквідатор має право замовити виготовлення дублікатів печатки та штампів у разі їх втрати.

З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, господарський суд здійснює офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.

У постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.

У ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

У ліквідаційній процедурі господарський суд також розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Відповідно до ст.ст. 1, 60 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури. У постанові про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури господарський суд призначає ліквідатора банкрута з урахуванням вимог, установлених цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України. Ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення, поруч з іншими, здійснює, зокрема, наступні повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє у установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Частиною 5 статті 41 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом про банкрутство.

Судом наголошується на тому, що в силу особливостей справи про банкрутство (ст. 41 ГПК України), коло осіб, які мають право подавати заяви і клопотання процесуального характеру у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необгрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

Учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Відтак, законодавство про банкрутство розмежовує коло осіб, які є учасниками та сторонами у справі про банкрутство.

Відповідно до норм ст.ст. 45, 46, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, у справі про банкрутство, особа, яка має до боржника кредиторські вимоги, набуває саме процесуального статусу кредитора - сторони та учасника провадження у справі про банкрутство після звернення із заявою з кредиторськими вимогами у справі про банкрутство.

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства, а саме статтею 1, не передбачено участі органу ДПС як учасника провадження у справі про банкрутство. При цьому орган ДПС може бути наділений таким статусом не інакше, як після звернення у встановленому порядку до суду із заявою про грошові вимоги до баржника, розгляду цієї заяви судом із відповідними наслідками (задоволення заяви).

Правовий аналіз положень законодавчого акту про банкрутство свідчить, що поняття сторони спору за участю боржника, який розглядається судом в межах провадження у справі про банкрутство не є тотожним поняттю учасника (сторони) у справі про банкрутство, оскільки обмежується колом учасників, яких стосуються спірні правовідносини (аналогічна правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 14/325"б").

Судом засвідчується те, що як це вбачається з матеріалів справи, Головне управління ДПС у Волинській області () не є кредитором у даній справі, заяви з грошовими вимогами до банкрута управління у встановленому порядку не подавало.

Поруч з цим суд засвідчує, що згідно частини 4 статті 28 Кодексу України з процедур банкрутства, комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав.

Частиною 3 ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) ліквідатора та здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному випадку, зважаючи на відсутність участі Головного управління ДПС у Волинській області у даній справі в якості кредитора у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕНТУРІОН-ДІСТРІБЮШИН" (43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ), а відтак і відсутність у зв`язку з цим у ГУ ДПС у Волинській області відповідного статусу сторони/учасника розгляду справи про банкрутство, суд дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні відповідної заяви останнього про зобов`язання ліквідатора вчинити певні дії.

Керуючись ст.ст. 2, 59, 60, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання Головного управління ДПС у Волинській області від 09.02.2021р. №1107/5/03-20-07-04-10 про зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку у строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 16.02.2021р.

Суддя В. А. Войціховський