ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2021 Справа № 904/5326/19

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Кощеєв І.М., Широбокова Л.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 у справі №904/5326/19 (суддя Крижний О.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м.Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м.Дніпро

про стягнення інфляційних втрат у розмірі 25037462,70 грн. та визнання недійсним правочину у вигляді заяви АТ "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219 (заява на підставі ст. 237 Господарського процесуального кодексу України)

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №13-17-ВТВ від 04.01.2013 за період з лютого 2018 року (включно) по грудень 2018 року (включно) у розмірі 25037462,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що між цими ж сторонами вже існували судові спорі, за результатами розгляду яких суди дійшли однакових та беззаперечних висновків про існування між сторонами договірних правовідносин, що виникли на підставі договору №13-17-ВТВ від 04.01.2013, та що відповідач, порушуючи свої договірні зобов`язання, вчасно та в повному обсязі не розрахувався за поставлений йому природний газ, що сума простроченого боргу складає 348222726,62 грн., що позивач обґрунтовано використовує способи захисту своїх прав, передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, шляхом звернення до суду з відповідними вимогами про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 у справі №904/5326/19 зупинено провадження у справі №904/5326/19 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення інфляційних втрат у розмірі 25037462,70 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/9617/20.

Означена ухвала суду першої інстанції вмотивована тим, що судом встановлено об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у іншій, пов`язаній із даною, справі №910/9617/20. Тому відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у цій справі.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, позивач (АТ "НАК "Нафтогаз України") звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 у справі №904/5326/19; ухвалити рішення про відмову в задоволенні заяви АТ "Дніпропетровськгаз" про зупинення провадження у справі до вирішення спору у справі №910/9617/20; справу направити до Господарського суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду.

Позивач вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята в результаті неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідності висновків суду обставинам справи; з порушенням норм процесуального права (статей 227, 280 Господарського процесуального кодексу України) та неправильним застосуванням норм матеріального права (статей 214, 218, 219 Цивільного кодексу України).

Так за доводами апелянта, зупиняючи провадження у справі місцевий господарський суд не навів конкретних обставин, встановлення яких має значення для вирішення спору і які не можуть бути встановлені у межах справи №904/5326/19 за наявними документами, не навів обґрунтувань про неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

На думку апелянта висновки суду про неможливість самостійно встановити обставини, що підлягають доказуванню у межах спору у цій справі, не відповідають дійсності, оскільки подані у справах №904/5326/19 та №910/9617/20 докази на підтвердження тих самих обставин, укладення та виконання договорів в частині поставки та оплати є однаковими, а позивачем подані всі документи на підтвердження спірних правовідносин.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "НАК "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 у справі №904/5326/19. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідач (АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз") у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 у справі №904/5326/19 є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга АТ "НАК "Нафтогаз України" задоволенню не підлягає. На підтвердження своїх заперечень відповідач вказує, що зупинення провадження у справі №904/5326/19 є необхідним враховуючи предмет позову та обставини, які підлягають встановленню судом у цій справі для вирішення питання дійсності вимоги відповідача про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог, яке наразі є предметом розгляду в іншій справі №910/9617/20.

Третя особа (ТОВ "Дніпропетровськгаз збут") у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу АТ "НАК Нафтогаз України" без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 у справі №904/5326/19 залишити без змін.

05.11.2020 в матеріали справи надійшло клопотання відповідача про долучення судової практики.

13.11.2020 від позивача в матеріали справи надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що справа, на яку здійснено посилання відповідачем на підтвердження правових позицій суду, є відмінною від обставин у справі щодо якої здійснюється оскарження ухвали про зупинення провадження, а тому не може бути використана.

17.11.2020 до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", підписана комерційним директором Косенком В.С., про забезпечення доказів шляхом витребування у Акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" інформації (оборотно-сальдових відомостей по рахунках) по відображенню в бухгалтерському обліку заяви про зарахування однорідних зустрічних вимог №490007.2-Сл-20087-1219 від 06.12.2019.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.11.2020 заяву комерційного директора АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" Косенка В.С. від 17.11.2020 про забезпечення доказів у справі №904/5326/19 повернуто заявнику без розгляду.

25.11.2020 від позивача в матеріали справи надійшли письмові пояснення, в яких позивач з метою дотримання правової визначеності у даній категорії спорів просить врахувати практику Центрального апеляційного господарського суду, наведену у постанові від 19.11.2020 у справі №904/5739/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.12.2020 провадження у справі №904/5326/19 за апеляційною скаргою АТ "НАК "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 у справі №904/5326/19 було зупинено до розгляду касаційним господарським судом у складі Верховного суду касаційної скарги АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 20.11.2020 у цій справі та повернення матеріалів справи №904/5326/19 до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22.12.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 20.11.2019 у справі №904/5326/19.

06.01.2021 справа №904/5326/19 надійшла до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2021 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "НАК "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 у справі №904/5326/19. Ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

19.01.2021 та 03.02.2021 відповідачем подані в матеріали справи клопотання про долучення судової практики.

04.02.2021 від відповідача надійшла заява про забезпечення доказів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суд від 08.02.2021 заяву АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" повернуто заявнику.

10.02.2021 позивач подав суду апеляційної інстанції заяву про попередження зловживань процесуальними правами та притягнення до відповідальності за затягування судового процесу (надійшла електронною поштою з накладанням електронного цифрового підпису).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлені такі обставини.

Предметом позову, заявленого АТ "НАК "Нафтогаз України" у цій справі, є вимога про стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №13-137-ВТВ від 04.01.2013 за період з лютого 2018 року (включно) по грудень 2018 року (включно) у розмірі 25037462,70 грн.

Позовні вимоги позивача (АТ "НАК "Нафтогаз України") до відповідача (АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз") у цій справі обґрунтовані посиланням на обставини, які свідчать про неналежне виконання відповідачем умов договору №13-137-ВТВ від 04.01.2013 в частині повної та своєчасної оплати за природний газу, що був поставлений за період з січня 2013 року по грудень 2015 року, а розмір простроченого боргу становить 348222726,62 грн.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, зазначає про відсутність своєї вини у несплаті заборгованості за газ.

Так відповідач вказує, що штрафні санкції у даній справі нараховані на суму заборгованості, що виникла впродовж 2014-2015 року у зв`язку з неможливістю відповідача виконувати умови договору через відсутність в тарифі на розподіл природного газу компенсації виробничо-технічних витрат та нормативних втрат ПАТ "Дніпропетровськгаз", який встановлює НКРЕКП. Дані факти встановлені також постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 року у справі №826/6713/18, яким позов АТ "Дніпропетровськгаз" до НКРЕКП про встановлення економічно обґрунтованого тарифу на розподіл природного газу задоволено повністю, а саме: визнано протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо розгляду по суті з прийняттям рішення в порядку ст. 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22.09.2016 №1540-УШ заяв про встановлення (перегляд) тарифу суб`єкта господарювання ПАТ "Дніпропетровськгаз" від 05.12.2017 р. №Вр05.2-СЛ-18952-1217, від 14.03.2018 р. №Вр05.2-СЛ-4868-0318;

- зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг поновити розгляд заяв про встановлення (перегляд) тарифу суб`єкта господарювання ПАТ "Дніпропетровськгаз" від 05.12.2017 №Ор05.2-СЛ-18952-1217, від 14.03.2018 №Ор05.2-СЛ-4868-0318 та розглянути їх по суті з винесенням рішення та врахуванням висновків суду щодо дотримання принципу економічної обґрунтованості тарифу на транспортування природного газу розподільними трубопроводами;

- зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг встановити для Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, зокрема включивши до складу такого тарифу: вартість газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат на період 2018 року в розмірі 596846,1 тис. грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 роки в розмірі 277592,2 тис. грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2016 рік в розмірі 14291,48 тис. грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2017 рік в розмірі 151417,2 тис. грн.

Відповідач зазначає, що ще в червні 2019 року звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявами про виконання судового рішення у справі №826/6713/18, але на даний час рішення у справі №826/6713/18 НКРЕКП не виконано.

За твердженнями відповідача наведені обставини у сукупності вказують на відсутність його вини щодо неможливості проведення своєчасних розрахунків за договором.

18.12.2019 відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки відповідачем скеровано позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Позивач заперечував на прийнятті заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

15.01.2019 від позивача надійшла заява в порядку статті 237 Господарського процесуального кодексу України, в якій позивач заявляє вимогу про визнання недійсним правочину у вигляді заяви АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219, оскільки вважає вимогу від 22.11.2019 №490007.1-Сл-19283-1119 безпідставною та такою, що не створює для НАК "Нафтогаз України" будь-яких прав та обов`язків, а тому не визнає і заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20086-1219.

Таким чином, предмет позову у цій справі був доповнений вимогою позивача про визнання недійсним правочину у вигляді заяви відповідача про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Зі своєї сторони відповідач заперечує проти визнання недійсним правочину у вигляді заяви АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219 та вважає, що є достатньо підстав для проведення такого зарахування.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут".

Третя особа (ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" у письмових пояснених зазначає про наявність заборгованості позивача перед ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", яка виникла у зв`язку із невиконанням АТ "НАК "Нафтогаз України" постанов КМУ від 30.01.2019 №63 та від 27.02.2019 №143 в рамках договорів укладених між ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" та АТ "НАК "Нафтогаз України" в частині вартості отриманого природного газу, а саме: договори №16-106-Н від 30.12.2015, №16-405-Н від 28.10.2016, №17-2014-Н від 12.04.2017, №17-404-Н від 29.09.2017, №18-504-Н від 05.11.2018, який був розподілений населенню, в тому числі ПАТ "Дніпропетровськгаз", яку ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на підставі договору від 22.11.2019 №22-11/19 про відступлення права вимоги відступив АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз".

Відтак третя особа вважає правомірною вимогу АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" до АТ "НАК "Нафтогаз України" про перерахування грошових коштів в сумі 25 037 462,70 грн. та заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Під час розгляду справи судом першої інстанції від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому відповідач просить зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/9617/20.

Пов`язаність вищевказаних справ, а також об`єктивну неможливість розгляду справи №904/5326/19 до вирішення іншої справи №910/9617/20 відповідач обґрунтовує тим, що ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" (третя особа у справі) звернулося з позовною заявою до АТ "НАК "Нафтогаз України" з вимогами:

- зобов`язати АТ "НАК "Нафтогаз України" виконати вимоги абз. 4 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 року №143 "Питання споживання природного газу";

- визнати протиправними дії АТ "НАК "Нафтогаз України" з повернення ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" коригуючих актів листом від 25.04.2019 №26-3525/1.17-19;

- зобов`язати АТ "НАК "Нафтогаз України" визнати переплату ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" у сумі 1 756 256 489,16 грн. за договорами купівлі-продажу газу від 30.06.2015 №15-709-Н, від 30.12.2015 №16-106-Н, від 28.10.2016 №16-405-Н, від 12.04.2017 №17-204-Н, від 29.09.2017 №17-404-Н, від 05.11.2018 №18-504-Н та оформити первинні документи на підтвердження її визнання.

- стягнути з АТ "НАК "Нафтогаз України" грошові кошти.

За вказаним позовом ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" до АТ "НАК "Нафтогаз України" Господарським судом міста Києва 08.07.2020 й було відкрито провадження у справі №910/9617/20.

За змістом позовних вимог ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" зазначається, що в листах від 28.02.2019 №49703-Сл-3292-0219 та від 11.04.2019 №49703-Сл-5589-0419 ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" просило АТ "НАК "Нафтогаз України" здійснити відповідні коригування заборгованості та штрафних санкцій в обліку АТ "НАК "Нафтогаз України" та повідомити суму переплати підприємства за природний газ, придбаний для потреб побутових споживачів у період з липня 2015 року до 01 лютого 2019 року у розрізі вищевказаних договорів. Правовими підставами таких коригувань були вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 №63 "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами" та постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 №143 "Питання споживання природного газу".

Таким чином, як вказує відповідач, у справі №904/5326/19 розглядаються, в тому числі, вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" до АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання недійсним правочину, оформленого заявою АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219 на суму 25037462,70 грн. Заборгованість у АТ "НАК "Нафтогаз України" перед АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" в розмірі 25037462,70 грн. виникла на підставі договору відступлення права вимоги від 22.11.2019 року №22-11/19.

Як зазначалася вище ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 зупинено провадження у справі №904/5326/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/9617/20.

Предметом апеляційного перегляду в цій справі наразі є ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, постановлена на підставі пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з наведеною правовою нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Так зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із об`єктивних підстав.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, тощо.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про обставини, які мають преюдиціальне значення.

У разі застосування пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України за вимогами статті 234 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Враховуючи приписи пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України викладена у постановах Верховного Суду від 30.08.2019 № 905/436/18, від 29.07.2019 №910/15271/17, від 20.06.2019 №910/11481/18.

Зупиняючи провадження у справі №904/5326/19, місцевий господарський суд зазначив, що питання дійсності /недійсності вимоги (відсутності /наявності заборгованості у АТ "НАК "Нафтогаз України" перед АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз") будуть вирішуватися у справі №910/9617/20, натомість ці питання не можуть бути вирішені під час розгляду у справі №904/5326/19 внаслідок відсутності таких позовних вимог.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, позовні вимоги ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" у справі №910/9617/20, серед іншого містять вимогу про зобов`язання АТ "НАК "Нафтогаз України" визнати переплату ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" у сумі 1 756 256 489,16 грн. за договорами купівлі-продажу газу від 30.06.2015 №15-709-Н, від 30.12.2015 №16-106-Н, від 28.10.2016 №16-405-Н, від 12.04.2017 №17-204-Н, від 29.09.2017 №17-404-Н, від 05.11.2018 №18-504-Н та оформити первинні документи на підтвердження її визнання.

Тобто, предметом доказування у справі №910/9617/20 є, зокрема, дійсність зобов`язання АТ "НАК "Нафтогаз України" перед ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" у сумі 1 756 256 489,16 грн. за договорами від 30.06.2015 №15-709-Н, від 30.12.2015 №16-106-Н, від 28.10.2016 №16-405-Н, від 12.04.2017 №17-204-Н, від 29.09.2017 №17-404-Н, від 05.11.2018 №18-504-Н, право вимоги за якими ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" відступило АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", яке, в свою чергу, повідомило АТ "НАК "Нафтогаз України"про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219 на суму 25 037 462,70 грн., що є предметом спору у справі №904/5326/20.

При цьому, у справі №904/5326/19 розглядається вимога АТ "НАК "Нафтогаз України" до АТ "Оператор газорозподільної системи"Дніпропетровськгаз" про визнання недійсним правочину, оформленого заявою АТ "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219 на суму 25037462,70 грн., подана на підставі статті 237 ГПК України.

Суд першої інстанції правильно врахував, що подання позивачем у цій справі вимоги про визнання недійсним правочину на підставі статті 237 Господарського процесуального кодексу України фактично прирівнює дану вимогу до позовної і потребує розгляду за загальними правилами господарського судочинства.

Відповідно до статті 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зазначені положення статті 601 Цивільного кодексу України прямо не вмістять такої ознаки правомірності зарахування як "безспірність" зустрічних однорідних вимог. При визначенні "спірності" заборгованості потрібно виходити не з суб`єктивного ставлення кредитора чи боржника до неї. Критерій безспірності приймається до уваги з точки зору доведення дійсності вимоги. Так, зокрема, при розгляді спорів про стягнення заборгованості у випадку наявності заяви про зарахування і заперечення позивача проти неї, суд може відмовити в прийнятті до уваги такої заяви саме в аспекті недоведення дійсності вимоги (підстав, розміру тощо).

У цій справі суд першої інстанції правильно звернув увагу, що підставами позову, зокрема, є як спірність зарахування, так і недійсність вимоги відповідача до АТ "НАК "Нафтогаз України". Між тим вказана вимога була передана відповідачу третьою особою - ТОВ "Дніпропетровськгаз збут".

Суд першої інстанції правильно врахував, що АТ "НАК "Нафтогаз України" не оскаржує договір відступлення права вимоги між відповідачем та третьою особою. Предметом судового розгляду у цій справі є, зокрема, дійсність вимоги про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219. При цьому позивач, обмежившись лише оскарженням наступного правочину (зарахування), не заявляє вимогу про визнання недійсним первісного первісного правочину - відступлення права вимоги.

Відтак суд першої інстанції правильно встановив, що з однієї сторони, питання дійсності вимоги є підставою позову і тим питанням, на яке повинен дати відповідь суд при розгляді спору у цій справі; а з іншої сторони, позивач не оскаржує первісний правочин - відступлення права вимоги, що обмежує суд у дослідженні даних обставин дійсності вимоги.

При цьому питання дійсності вимоги (наявності переплати) є безпосереднім об`єктом дослідження у іншій справі №910/9617/20, що розглядається Господарським судом міста Києва. У цій же справі (№910/9617/20) суд має надати правову оцінку вимогам ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", зокрема вимогами зобов`язати АТ "НАК "Нафтогаз" визнати переплату ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" у сумі ,16 грн. та про стягнення цієї суми, як безпідставно збережених грошових коштів.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи апелянта щодо безпідставності висновків місцевого господарського суду про неможливість самостійно встановити обставини, що підлягають доказуванню у межах спору у цій справі, оскільки подані у справах №904/91/20 та №910/9617/20 докази на підтвердження тих самих обставин, укладення та виконання договорів в частині поставки та оплати є однаковими; в оскаржуваній ухвалі не наведено конкретних обставин, встановлення яких має значення для вирішення спору і які не можуть бути встановлені у межах справи №904/91/20 за наявними документами.

Так, відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлення обставин наявності переплати ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" не може бути встановлено під час розгляду справи №904/91/20, оскільки входить в предмет доказування у справі №910/9617/20, впливає на наслідки розгляду цієї справи, в зв`язку із чим місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків щодо наявності підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення розгляду справи.

За наведеного вище колегія суддів відхиляє аргумент позивача, що оскільки на підтвердження своїх вимог до заяви про визнання недійсним правочину про зарахування однорідних вимог у межах справи №904/5326/19 подано ті самі документи, що подані ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" з позовною заявою у справі №910/9617/20 в обґрунтування вимог про зобов`язання визнати переплату за наведеними договорами, то це не позбавляє суд у цій справі самостійно встановити факти, які мають значення для справи, провадження у якій зупинене.

Також суд першої інстанції правильно врахував, що зупинення провадження у справі у даній ситуації є необхідним також з тих міркувань, що якщо суд прийме рішення по даній справі про визнання недійсним зарахування з підстав недоведення дійсності права вимоги та її спірності, на чому наполягає позивач, а в подальшому Господарським судом міста Києва буде встановлено дійсність вимоги, то відповідач буде фактично позбавлений судового захисту, оскільки проведення повторного зарахування не відновить права відповідача, оскільки зобов`язання припиняється з моменту вчинення зарахування. Відповідно, основне зобов`язання буде визнане припиненим не з 2019 року, а з моменту нового зарахування, що вплине на можливість здійснення подальших нарахувань.

При цьому колегія суддів не вважає доцільним наводити у цій постанові міркувань з приводу правового аналізу наведеної сторонами численної судової практики, оскільки вже зазначила вище певні критерії, які згідно усталеної судової практики, мають бути застосовані судом у кожній конкретній справі.

Враховуючи встановлені вище обставини цієї справи, зазначені положення законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, та погоджується із висновком місцевого господарського суду про необхідність зупинення провадження у справі №904/5326/19 до часу набранням чинності рішенням Господарського суду міста Києва у іншій пов`язаній справі №910/9617/20.

Таким чином, судом апеляційної інстанції не встановлено передбачених статтею 280 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування оскарженої у цій справі ухвали суду першої інстанції, як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому колегія суддів доходить висновку, що цю ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 2102,00 грн. на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника (апелянта) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 у справі №904/5326/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2020 у справі №904/5326/20 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 15.02.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Л.П. Широбокова