Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" лютого 2021 р. м. Житомир Справа № 906/135/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Лозинської І.В.,

розглядаючи заяву від 05.02.2021,вих. № 19 про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" (м. Київ)

до Фізичної особи ОСОБА_1 (Житомирська область, Бердичівський район, с. Гальчин)

про стягнення 127301,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

08.02.2021 до Господарського суду Житомирської області від ТОВ "Хімагромаркетинг" надійшли такі документи:

- позовна заява до Фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 127301,91 грн., з яких 80881,80 грн. основного боргу, 41012,45 грн. пені, 3493,66 грн. 3 % річних, 1914,00 грн. судового збору на підставі рішення Господарського суду Житомирської області від 05.19.2019 у справі № 906/430/19, а також 2270,00грн. судового збору;

- заява від 05.02.2021, вих. № 19 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу на рахунках у банківських установах, які будуть виявлені в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову та/або на майно відповідача у межах ціни позову у розмірі 127301,91 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач за договором поруки № ПРВЗ-260318 від 26.03.2018 поручився перед позивачем за виконання боржником (ТОВ "Корпорація Гектар-Агро") зобов`язання за договором №26/03/2018 від 26.03.2018 та додаткових договорів до нього і є солідарним боржником перед позивачем та відповідає перед ним солідарно із боржником.

Ухвалою від 09.02.2021 господарський суд залишив без руху вказану позовну заяву з підстав, у ній викладених, та встановив строк для усунення її недоліків.

Щодо заяви позивача від 05.02.2021, вих. №19 про забезпечення позову слід зазначити, що обгрунтовуючи необхідність забезпечення позову позивач вказав таке:

- ОСОБА_1 є єдиним власником ТОВ "Корпорація Гектар -Агро", яке будь-якими шляхами та способами ухиляється від виконання рішення Господарського суду Житомирської області у справі № 906/430/19 від 05.12.2019;

- надіслана позивачем вимога до ОСОБА_1 повернулась до відправника та залишилась без відповіді, що свідчить про те, що ОСОБА_1 ухиляється від сплати боргу за відкритими Бердичівським МРВ ДВС такими виконавчими провадженнями: №51391354, №62579350, №62737078 та № 62760344;

- через такі порушення обов`язків позивач вже більше року несе збитки у вигляді неотримання суми боргу, що впливає, на здійснення господарської діяльності;

- з огляду на викладені обставини, позивач вважає, що забезпечення позову необхідне з метою запобігання ускладненню чи унеможливленню виконання рішення суду у вказаній справі та ефективного захисту чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є змагальність сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73 ГПК України).

За ч. 1 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Разом з цим, позивачем не надано доказів того, що відповідач намагається здійснити дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов`язання, вчинення яких обумовлюється в часі після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

В підтвердження обставин, викладених у заяві про забезпечення позову, надано суду лише копію вимоги від 03.02.2020 з доказами її направлення ОСОБА_1

Принцип змагальності, закріплений у статті 13 ГПК України, встановлює право відповідача заперечити проти наявності боргу. При цьому відповідач має право розраховувати на те, що його фінансовий стан під час розгляду спору по суті не погіршиться через свавільний утиск з боку держави, у тому числі, й шляхом арешту грошових коштів, що є болючим заходом для фізичної особи.

В свою чергу, лише посилання на недобросовісність дій відповідача, які дають підстави вважати, що останній може ухилятись від виконання судового рішення, не є тією обставиною, яка б могла свідчити про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання, оскільки є припущенням, не підтвердженим доказами (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 02.04.2019 у справі №918/702/18).

Крім того, суд звертає увагу позивача на таке.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 02.08.2019 у справі № 915/538/19, від 06.11.2018 у справі № 923/560/17, від 22.02.2018 у справі №910/18821/17 у позовному провадженні під час накладення арешту на грошові суми відповідача слід обмежувати арештовані кошти розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

З огляду на викладене, в заяві про забезпечення позову слід зазначати інформацію про наявність рахунків відповідача, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті.

Про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 140 ГПК України).

Частиною 8 ст.140 ГПК України передбачено, що ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Враховуючи вищенаведене, слід відмовити в задоволенні заяви від 05.02.2021,вих. № 19 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу на рахунках у банківських установах, які будуть виявлені в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову та/або на майно відповідача у межах ціни позову у розмірі 127301,91 грн. в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 233-235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" від 05.02.2021,вих. № 19 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 на рахунках у банківських установах, які будуть виявлені в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову та/або на майно відповідача у межах ціни позову у розмірі 127301,91 грн. в повному обсязі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 09.02.2021 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 09.02.2021.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрук:

1 - в справу

2 - позивачу (реком.)