ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"17" лютого 2021 р. м ХарківСправа № 922/46/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

без участі представників

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", м. Київ
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефтепродукт", м. Харків, 2. Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

05 січня 2021 року Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефтепродукт" та Фізичної особи ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 477340,17 грн. Також просить стягнути з Відповідачів судові витрати.

На підставі ухвали суду від 11.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначенням підготовчого засідання на "26" січня 2021 р. о 10:00.

Ухвалою суду від 26.01.21 учасників провадження повідомлено про наступне підготовче засідання, яке відбудеться 11.02.2021 о 10:45.

Підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 25 лютого 2021 року о 10:45 ухвалою суду від 11.02.2021.

Однак, в подальшому судом були встановлені підстави для залишення позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Тернопільський молокозавод» без руху, в порядку ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Проте, позивач при зверненні до Господарського суду Харківської області з цим позовом не надав суду доказів надіслання 1-му відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Нефтепродукт" копії позовної заяви та копій доданих до неї документів на фактичну адресу - 61080, м. Харків, пр. Гагаріна, 193Б.

Так, наданий позивачем опис вкладення, поштова квитанція про сплату поштових послуг відправки листа з описом вкладення, що є доказом здійснення саме відправки на юридичну адресу - м. Харків, вул. Сумгаївська, 5, кв. 56.

Проте, суд зазначає, що всі ухвали суду, які направляються на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефтепродукт" повертаються з довідкою поштового відділення, де зазначена причина повернення поштового відправлення - адресат не значиться.

Суд звертає увагу, що позивачу була відома, як юридична адреса 1-го Відповідача так й фактична адреса, що знаходить своє підтвердження в заяві-договорі про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів (а.с. 23), анкета-заява про надання кредиту юридичній особі (а.с. 26), але в позовній заяві не зазначив адреси та не направив на фактичну адресу копій позовної заяви з додатком.

Виходячи із принципу гарантування Конституцією України судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

При цьому, ч. 1 ст. 8 названого Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Позиція ЄСПЛ засвідчує, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинно чинитися правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Важливим елементом верховенства права є гарантії справедливого судочинства. Так, у справі "Bellet v. France" Європейським судом з прав людини вказано, що ст.6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу до суду, в тому розумінні, що особі забезпечується можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави відсутні правові чи практичні перешкоди для реалізації цього права.

При цьому, право на доступ до правосуддя не є абсолютним з точки зору його практичного забезпечення. У справі "Golder проти Сполученого Королівства" Європейським судом з прав людини зазначено, що вказане право в силу своєї природи вимагає державного регулювання (яке може змінюватися залежно від місця та часу, з урахуванням потреб і ресурсів як суспільства, так і конкретних осіб). Разом з тим, таке врегулювання не повинно завдавати шкоди змісту цього права та конкурувати з іншими правами, встановленими Конвенцією.

На підставі викладеного, суд вважає такі дії з боку позивача є належними щодо повідомлення 1-го відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефтепродукт", а отже позивач при звернені до суду повинен направити на відомі йому адреси.

Відповідно до ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

З урахуванням встановлених недоліків, на підставі ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків згідно вимог ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин дванадцятої, тринадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд звертає увагу, що у рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

За вказаних обставин та підстав, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 162, 164, 172 ГПК України, вона підлягає залишенню без руху, з встановленням позивачу строку для усунення недоліків, про які вказано у цій ухвалі, а саме: для надання суду доказів направлення на адресу 1-го відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефтепродукт" позовну заяву з додатком в строк не пізніше п`яти днів з моменту отримання ухвали.

Керуючись ст. 162, ч. 11 ст. 176, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" - залишити без руху.

2. Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду доказів направлення на всі відомі адреси 1-го відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Нефтепродукт" позовну заяву з додатком.

3. Роз`яснити, що у відповідності до частин дванадцятої, тринадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

4. Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

6. Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею, не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 17.02.2021 р.

Суддя І.П. Жигалкін