ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3781/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Чанта Маунт" (01054, м.Київ, вул. Тургенєвська,15,оф.65)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Кондиціонер" (61037, Харківська область, м. Харків, просп. Московський ,буд.199Б)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чанта Маунт" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Кондиціонер", в якій просить суд стягнути з відповідача 115 957,10грн. заборгованості за непоставлений товар, 2 102,0грн. судового збору, 22 400,0грн. витрат на професійну правничу допомогу .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №2/06-19 від 21.06.2019 року.

Ухвалою господарського суду від 25.11.2020 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3781/20. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Почато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 16.12. 2020 р. об 11:00 год.

В судове засідання 16.12.2020 року сторони не з`явились. Ухвалою господарського суду від 16.12.2020, підготовче засідання відкладено на "12" січня 2021 р. об 11:30 год.

Ухвалою господарського суду від 12.01.2021 року, продовжено строк підготовчого провадження у справі № 922/3781/20 на тридцять днів. Підготовче засідання відкладено на "27" січня 2021 р. о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду від 27.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 09 лютого 2021 року об 11:30 год.

05.02.202021 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Чанта Маунт", через канцелярію суду (вх.№2923) надійшла заяв про розмірі витрат позивача на правову допомогу адвоката , в якій останній просить суд долучити до матеріалів справи докази понесених ТОВ "Чанта Маунт" витрат на професійну правову (правничу ) допомогу в розмірі 15400,0грн. Судом долучено вказану заяву до матеріалів справи.

Представник позивача у призначене судове засідання 09.02.2021 не з`явився.

Представник відповідача у призначене судове засідання 09.02.2021 не з`явився.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Судом вжито всіх передбачених законом заходів з метою повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Зокрема, судом направлено на його адресу реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань копії ухвал від 09.12.2020, від 16.12.2020, від 17.12.2020 та від 27.01.2020, проте, копії ухвал повернулись на адресу суду з відміткою пошти "адресат відсутній".

Виходячи зі змісту статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.08.2020 року у справі № 904/2584/19.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу про відкриття провадження у справі за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.09.2020 року у справі № 910/9791/18.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

21.06.2019 р. між ТОВ «ЧАНТА МАУНТ» (Покупець або Позивач) та ТОВ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОНДИЦІОНЕР" (Постачальник або Відповідач) укладено Договір поставки № 2/06-19.

Відповідно до п. 1.1. Договору, за даним договором ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) ПОКУПЦЕВІ товар (товари), а ПОКУПЕЦЬ зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму погоджену Сторонами.

Згідно з п. 1.2. Договору, найменування, одиниці виміру і загальна кількість Продукції, її номенклатура, ціна, належність до системи і строки поставки зазначені в Специфікації, яка є невід`ємною частиною даного Договору .

Відповідно до п. 1. Специфікації № 1 Додатку № 1 до Договору , перелік, кількість, вартість та інші характеристики «Продукції»:

Теплоутилізатор РТС-2018-176 /згідно КП №42/06 від 13.06.2019р. (1 штука) на суму 41121,67ггрн.

Вузол обв`язування Б 350 мм разом системою автоматики /згідно КП №42/06 від 13.06.2019р.(1 комплект) на суму 60000,0грн.

Гідравлічна комплектація вузлу обв`язування /згідно КП №42/06 від 13.06.2019р.(1 комплект) на суму 29 755,83грн.

Пусконалагоджувальні роботи /згідно КП №42/06 від 13.06.2019р.(1 посл.) на суму 7 166,67грн.

Згідно з п. 2. Специфікації № 1 Додатку № 1 до Договору, загальна вартість Товару по Специфікації № 1 складає 165 653,00 грн. (Сто шістдесят п`ять тисяч шістсот п`ятдесят три гривні 00 коп.), в тому числі ПДВ 20% - 27 608.83 грн.

Відповідно до пп. 4.1. п. 4. Специфікації № 1 Додатку № 1 до Договору, розрахунки за даною Специфікацією здійснюються наступним чином:

- 70% передплата за матеріали та обладнання;

- 15% у термін готовності обладнання та матеріалів до постачання;

- 15% після постачання з відстрочкою платежу 10 банківських днів.

Як вказує позивач у позові, відповідно до платіжного доручення № 1227 від 18.11.2019 р. на суму 82 826,50 грн. та платіжного доручення № 114 від 24.01.2020 р. на суму 33 130,60 грн., позивач на виконання пп. 4.1. п. 4. Специфікації № 1 Додатку № 1 до Договору, виконав свої зобов`язання щодо здійснення передоплати відповідачу за матеріали та обладнання на загальну суму 115 957,10 грн., що відповідно до п. 2 Специфікації № 1 Додатку № 1 до Договору складає 70% від вартості Специфікації № 1.

Згідно з п. 5. Специфікації № 1 Додатку № 1 до Договору, умови поставки: за умовами DDP, с. Нові Петрівці. Поставка здійснюється в строк 20 робочих днів з моменту здійснення Покупцем умов п. 4.1. цієї Специфікації.

Враховуючи те, що Позивач виконав свої зобов`язання з оплати 24.01.2020 р., Відповідач зобов`язаний був здійснити поставку продукції до 21.02.2020 р. включно.

Проте, відповідач не здійснив поставку продукції 21.02.2020 р., чим грубо порушив свої зобов`язання щодо поставки товару.

13.07.2020р. відповідач направив покупцю лист в якому зазначив, що підприємство почало свою роботу тільки з 01 липня 2020 р., та підтвердив всі свої зобов`язання по Договору поставки № 2/06-19 від 21.06.2019 р.

Додатково в листі від 13.07.2020 р., відповідач надав гарантії, що обладнання та роботи згідно договору поставки № 2/06-19 від 21.06.2019 р. будуть проведені в повному обсязі, в крайньому разі до 15 вересня 2020 р.

Однак, станом на 15.09.2020 р. відповідач всупереч наданим гарантіям відповідно до листа від 13.07.2020 р. та зобов`язань, передбачених договором поставки № 2/06-19 від21.06.2019 р. - поставку товару не здійснив.

18.09.2020 р. позивач направив відповідачу вимогу про повернення передоплати вих. № 294, що підтверджується трек-номером 600, накладною, фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист.

Відповідно до вимоги від 18.09.2020 р., позивач повідомив відповідача про те, що в результаті неналежного та неодноразового невиконання зобов`язань щодо поставки продукції визначеної п. 1 Специфікації № 1 Додатку № 1 Договору поставки № 2/06-19 від 21.06.2019 р., позивач вимагає повернути сплачену передоплату у розмірі 115 957,10 грн.

Вказані вимоги позивача у вимозі від 18.09.2020 р. відповідачем проігноровані, суму сплаченої передоплати не повернуто.

06.10.2020р. позивач направив відповідачу лист про термін повернення передоплати за непоставлений товар від 05.10.2020 р. за вих. № 331, в якому повторно вимагав у відповідача повернути сплачену передоплату у розмірі 115 957,10 грн. у термін до 09.10.2020 р. включно .

Докази направлення листа від 05.10.2020 р., підтверджуються трек-номером 662, накладною, фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист.

Відповідно до п. 9.3. Договору, Сторони погодили, що будь-яке електронне листування між постачальником та покупцем, яке стосується предмету або будь-яких інших умов цього Договору, у випадку наявності судового спору між сторонами, буде вважатися належним, достовірним та допустимим засобом доказування під час судового розгляду між Сторонами.

Окрім цього, позивач засобами електронного зв`язку направляв вказані листи на електронні адреси, які зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, а саме адреса електронної пошти: . та адреса електронної пошти з якої Відповідач здійснював листування із позивачем: .

Станом на дату підписання даної позовної заяви, відповідач, всупереч договірним зобов`язанням та положенням чинного законодавства не виконав законні вимоги позивача, які гуртуються на ч. 2 ст. 693 ЦК України, а саме, відповідачем так і не повернуто сплачену передоплату у розмірі 115 957,10 грн. за непоставлений Товар.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 712 Цивільного кодексу України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Частиною 1 ст. 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 Цивільного кодексу України).

Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, оплачений товар позивачу в повному обсязі не поставив.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

Суд зазначає, що правова природа попередньої оплати внаслідок невиконання будь-якою стороною своїх зобов`язань за договором - не змінюється і залишається такою доти, поки сторони двосторонньо не узгодять іншої їх правової природи або не вчинять дій, які змінять правову природу перерахованої суми. Обумовлені законом підстави для зміни правової природи перерахованих покупцем (позивачем) коштів, внаслідок не поставки відповідачем товару, - не настали, що тягне за собою правові наслідки, обумовлені ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку що позивач має право вимагати повернення зробленої ним на користь відповідача попередньої оплати, оскільки відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, товар в повному обсязі не поставив.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

В силу ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів повернення суми попередньої оплати у розмірі 115 957,10 грн. матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не вчинено жодної дії і не надано жодного доказу з метою спростування факту існування у нього заборгованості перед позивачем на заявлену до стягнення суму.

З огляду на вищевикладене, в силу чинного законодавства позивач наділений правом вимагати повернення коштів попередньої оплати та враховуючи, що позивач має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий, відповідач доказів, які б підтверджували поставку товару чи повернення попередньої оплати за непоставлений товар в сумі 115 957,10 грн. не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 115 957,10 грн. попередньої оплати є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

За змістом позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 15400,00 грн судових витрат на правничу допомогу.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено: копія Договору про надання правничої допомоги від 02.11.2020 р.

Відповідно до п. 1. Договору, АДВОКАТ, в момент підписання цього ДОГОВОРУ, приймає на себе доручення КЛІЄНТА надавати йому всебічні, якісні і кваліфіковані правові (адвокатські) послуги у будь яких кримінальних, цивільних, господарських, адміністративних провадженнях та судових справах на всій території України, у будь-якому підрозділі Національної поліції України, прокуратури, Служби безпеки України, Національного антикорупційного бюро України, у будь-якому суді та/або іншому компетентному органі державної влади та/або органу місцевого самоврядування а також у правовідносинах з будь-якими підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності.

Відповідно до п. 4.4. Договору, АДВОКАТ, при виконанні умов цього ДОГОВОРУ, має право на грошову винагороду від КЛІЄНТА (гонорар, премію) за організацію надання йому правових (адвокатських) послуг.

Згідно з п. 5.5. Договору, КЛІЄНТ, при виконанні умов цього ДОГОВОРУ, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити АДВОКАТУ грошову винагороду (гонорар та премію) за надання ним правових (адвокатських) послуг, на умовах та в порядку визначених цим ДОГОВОРОМ та Додатковою угодою до нього.

Представництво інтересів ТОВ «ЧАНТА МАУНТ» у Господарському суді Харківської області по справі № 922/3781/20 здійснюється адвокатом Біланом Р.О., що підтверджується свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 9007/10 від 29.05.2020 р.

До матеріалів справи, як доказ понесених витрат позивача на правову допомогу адвоката у розмірі 15 400,00 грн. позивачем надано:

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 9007/10 від

29.05.2020 р.;

- копію акту приймання-передачі наданих послуг від 08.12.2020 р. до додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги від 02.11.2020 р.

- оригінал платіжного доручення № 2336 від 10.12.2020 р.

Враховуючи викладене суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову, та з урахуванням того, що відповідачем не було надано заперечень щодо заяви позивача та доказів неспівмірності зазначених витрат, суд вважає справедливим та співрозмірним розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15400,00 грн., а відтак заява позивача підлягає задоволенню.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО- ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО "КОНДИЦІОНЕР" (61037, Харківська обл., м. Харків, просп. Московський, буд. 199Б; ідентифікаційний код юридичної особи 42395524) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧАНТА МАУНТ» (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська 15, оф. 65; ідентифікаційний код юридичної особи 42265961) - заборгованості(попередньої оплати) за непоставлений Товар у розмірі 115 957,10 грн., витрати на професійну (правничу ) допомогу в розмірі 15400,0грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,0грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чанта Маунт" (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська,15,оф.65).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Кондиціонер" (61037, Харківська область, м. Харків, просп. Московський ,буд.199Б) .

Повне рішення складено "09" лютого 2021 р.

Суддя О.О. Присяжнюк