ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2021 р. Справа№ 911/2766/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Полякова Б.М.

Секретар судового засідання: Кучерява К.Л.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 03.02.2021.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мега Фінанс"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.11.2020

у справі № 911/2766/20 (суддя Лутак Т.В.)

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мега Фінанс" (ідентифікаційний код - 40152098)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" (ідентифікаційний код - 05513187)

про відкриття провадження у справі про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.11.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі № 911/2766/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мега Фінанс" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська". Залишено без розгляду заяви арбітражних керуючих Чупруна Євгена Вікторовича, Бурлакова Василя Вітіславовича, Холостого Олександра Івановича та Макового Олександра Віталійовича про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська".

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ТОВ "ФК "Мега Фінанс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство, за заявою ТОВ "ФК "Мега Фінанс" до ТОВ "Птахофабрика Київська" скасувати, ухвалити нове рішення, яким відкрити провадження у справі про банкрутство ТОВ "Птахофабрика Київська", ввести процедуру розпорядження майном боржника, ввести мараторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №911/2766/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Отрюх Б.В., судді: Грек Б.М., Сотніков С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №911/2766/20 за апеляційною скаргою ТОВ "ФК "Мега Фінанс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.11.2020 та призначено справу до розгляду на 03.02.2021 о 14 год. 15 хв. Засідання відбудеться в приміщенні Північного апеляційного господарського суду за адресою: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, зал судових засідань №3 (перший поверх).

29.01.2021 через відділ документального забезпечення суду від Національного банку України надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Мега Фінанс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.11.2020 у справі №911/2766/20.

03.02.2021 через відділ документального забезпечення суду від представника ТОВ «ФК «Мега Фінанс» надійшло клопотання про повернення відзиву на апеляційну скаргу та про відсторонення від участі в судовому процесі представника Національного банку України. Мотивуючи подане клопотання, представник апелянта зазначив, що поданий Національним банком України відзив на апеляційну скаргу не відповідає вимогам частини 4 статті 263 ГПК України.

В зв`язку із чим, у відповідності до приписів ч. 4 статті 170 ГПК України просив повернути відзив без розгляду.

Разом з тим, 03.02.2021 через відділ документального забезпечення суду від представника Національного банку України надійшли заперечення на клопотання ТОВ «Фінансова компанія «Мега Фінанс» щодо не прийняття відзиву та клопотання щодо не допуску представника Національного банку України до участі у справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2021 відмовлено ТОВ «ФК «Мега Фінанс» в задоволенні клопотання про повернення відзиву на апеляційну скаргу та про відсторонення від участі в судовому процесі Національного банку України.

Представники ТОВ «Фінансова компанія «Мега Фінанс» та ТОВ «Птахофабрика Київська» в судовому засіданні 03.02.2021, надали пояснення, підтримали апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мега Фінанс».

Представник Національного банку України, в судовому засіданні 03.02.2021, надала пояснення, заперечувала проти апеляційної скарги ТОВ «ФК «Мега Фінанс».

Разом з тим, в судове засідання 03.02.2020 уповноважені представники інших учасників провадження не з`явилися.

Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Розгляд справи можливо здійснювати судом без участі учасників справи з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", Закону України № 530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", листа Голови Ради суддів України від 16.03.2020 № 9рс-186/20 щодо запровадження особливого режиму роботи на період карантинних заходів.

При цьому, судом врахований принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду справи, явка представників сторін у судове засідання, призначене на 03.02.2021 обов`язковою не визнавалась.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

"Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.

Точкою відліку часу розгляду справи протягом розумного строку умовно можна вважати момент подання позовної заяви до суду.

Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Уповноважені представники інших учасників провадження у справі не з`явилися у судове засідання 02.12.2020. Про день і час розгляду справи всі учасники провадження у справі повідомлені належним чином, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України(далі - ГПК України).

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Судова колегія, обговоривши вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників провадження у справі, які не з`явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі, Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно із ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи (ч. 2 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

Частиною 5 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі або відмову у відкритті провадження у справі.

Тобто, завданням підготовчого засідання господарського суду у справі про банкрутство полягає у перевірці обґрунтованості заяви кредитора або боржника щодо наявності ознак неплатоспроможності, а заяви боржника - також і загрози його неплатоспроможності. Крім того, господарський суд перевіряє правовий статус боржника та відсутність перешкод для відкриття провадження у справі про банкрутство. Предметом підготовчого засідання є з`ясування наявності підстав, які надають кредитору чи боржнику можливість ініціювати відкриття провадження у справі про банкрутство, а суду можливість відкриття провадження у справі або відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно із частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Таким чином, відповідно до частини 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України та правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц, суди мають застосовувати норму закону, чинну на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, а тому при розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мега Фінанс" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" застосовуються норми Кодексу України з процедур банкрутства.

21.09.2020, кредитор звернувся із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство до Господарського суду Київської області, в обґрунтування вимог заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мега Фінанс" посилається на невиконання боржником своїх грошових зобов`язань у розмірі 35 602 856, 00 грн. по оплаті простого векселя серії АА № 2173101.

30.12.2010 Закритим акціонерним товариством "Птахофабрика Київська", яке в подальшому перетворено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська", було видано простий вексель серії АА № 2173101 на суму 35 602 856, 00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ландгут Україна".

На вказаному векселі міститься ряд індосаментів, останній з яких "платити наказу ТОВ "Фінансова компанія "Мега Фінанс".

Також, у зазначеному векселі міститься дата його оплати (зі змінами) - за пред`явленням, але не раніше 01.07.2020.

16.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мега Фінанс" пред`явило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" прийняло до платежу простий вексель серії АА № 2173101 на суму 35 602 856, 00 грн., про що сторони склали акт про пред`явлення векселя до платежу (вимога про сплату векселя) від 16.09.2020.

17.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мега Фінанс" подало простий вексель серії АА № 2173101 приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Сергеєву О.О. на опротестування.

18.09.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сергеєвим О.О. на прохання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мега Фінанс", векселедержателя простого векселя серії АА № 2173101, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" 30.12.2010 в місті Києві із строком платежу за пред`явленням, але не раніше 01.07.2020 на суму 35 602 856, 00 грн., вчинено протест у неплатежі за простим векселем, який зареєстровано в реєстрі за № 917.

Відповідно до норм Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" та статей 194-195 Цивільного кодексу України вексель є одним із видів цінних паперів, який може бути в цивільному обороті України та порядок обігу якого встановлюється відповідними законами.

Згідно із статтями 76, 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікованого закону), вбачається, що простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред`явленням; до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, зокрема, положення щодо строку платежу (статті 33-37 Уніфікованого закону).

Відповідно до статті 33 Уніфікованого закону, переказний вексель може бути виданий із таким строком платежу: за пред`явленням; у визначений строк від пред`явлення; у визначений строк від дати складання; на визначену дату.

Статтею 34 Уніфікованого закону визначено, що переказний вексель строком за пред`явленням підлягає оплаті при його пред`явленні. Він повинен бути пред`явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами. Трасант може встановити, що переказний вексель зі строком платежу за пред`явленням не може бути пред`явленим для платежу раніше визначеної дати. У цьому разі строк для пред`явлення починається від зазначеної дати.

Згідно з ст. 35 Уніфікованого закону строк платежу за переказним векселем, що підлягає сплаті у визначений строк від пред`явлення визначається або датою акцепту, або датою протесту. При відсутності протесту недатований акцепт вважається стосовно акцептанта здійсненим в останній день строку, визначеного для пред`явлення для акцепту.

Таким чином, вексель зі строком платежу "за пред`явленням" підлягає оплаті в день його належного пред`явлення до платежу. Держатель такого векселя повинен пред`явити його до платежу протягом одного року від дати складення, якщо векселедавець не скоротив або не встановив більш тривалий строк. Якщо у векселі строком "за пред`явленням" вказано, що він не може бути пред`явлений до платежу раніше визначеної дати, строк для його пред`явлення до платежу відраховується з цієї дати.

Як вже зазначалося, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мега Фінанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Птахофабрика Київська" ґрунтуються на простому векселі серії АА № 2173101 зі строком платежу "за пред`явленням", але не раніше 01.07.2020, який був пред`явлений до платежу 16.09.2020 та опротестований нотаріусом 18.09.2020.

Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кодексу України з процедур банкрутства щодо недопущення зловживань у сфері банкрутства на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби COVID-19», розміщеного на офіційному веб сайті Верховної ради України, вказано, зо даний закон набув чинності 17.10.2020 року.

Таким чином, правовідносини що виникли між сторонами, виникли до набуття чинності вищевказаним законом.

Крім того, звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство та само відбулося до набуття вказаним законом чинності.

Згідно із позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 02.12.2015 року у справі №3-1085гс15, за загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до події, факту застосовується закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто, принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів закріплено у частині першій статті 58 Конституції України і суть такого принципу полягає у тому, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Крім того, заборона зворотної дії в часі нормативно-правових актів є однією із важливих складових принципу правової визначеності як складової права на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод учасницею якої є держава Україна.

Відповідно до частини першої статті 14 ГПК України визначено принцип диспозитивності у господарському судочинстві, суть якого полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із частиною першою, третьою статті 162 ГПК України вбачається, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування, а також зазначає, зокрема, зміст позовних вимог, правові підстави позову.

Таким чином, факт подання позивачем до Господарського суду позовної заяви із зазначенням вимог до відповідача та підстав такого звернення є реалізацією позивачем права на судовий захист та за своєю правовою природою є процесуальною дією в розумінні частини третьої статті 3 ГПК України, що зумовлює обов`язок суду, керуючись принципом диспозитивності, розглянути, спір із застосуванням до спірних правовідносин закону, чинного на дату звернення позивача до суду з позовом.

При цьому судом першої інстанції не було встановлено, а ні фактів які б свідчили про наявність спору між кредитором та боржником, а ні фактів задоволення боржником вимог кредитора.

Тобто, судом першої інстанції застосовано норму процесуального права, яка не могла бути застосована до правовідносин, що склалися, що безпосередньо впливає на права та законні інтереси сторін у справі.

Таким чином, суд першої інстанції неправомірно застосував положення закону та відмовив у відкритті провадження у справі про банкрутство, оскільки і підстави для звернення до суду із відповідною заявою і власне саме звернення кредитора відбулось до набуття чинності згаданим законом.

Суд першої інстанції мав застосувати положення Кодексу України з процедур банкрутства, які були чинними до набрання відповідними змінами чинності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов передчасних висновків та безпідставно відмовив у порушенні провадження у справі про банкрутство, чим порушив право кредитора на задоволення своїх вимог в процедурі банкрутства, оскільки жодна із вказаних вище підстав не знайшла свого відображення в матеріалах справи.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 2 статті 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мега Фінанс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.11.2020 у справі № 911/2766/20 слід задовольнити частково, ухвалу Господарського суду Київської області від 26.11.2020 року скасувати повністю, направити матеріали справи на стадію підготовчого засідання до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 129, 267-270, 273, 275, 277, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мега Фінанс» на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.11.2020 у справі № 911/2766/20 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 26.11.2020 року у справі № 911/2766/20 скасувати.

3. Прийняти нове судове рішення яким, направити справу на стадію підготовчого засідання суду.

4. В решті вимог апеляційної скарги відмовити.

5. Матеріали справи № 911/2766/20 повернути до Господарського суду Київської області для продовження розгляду.

6. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку статті 287 ГПК України та ст.. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складений та підписаний 10.02.2021р.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

Б.М. Поляков