ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року

м. Київ

Справа № 908/503/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Банаська О.О., Огородніка К.М.,

за участі секретаря: Купрейчук С.П

представники сторін у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України"

на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.08.2019

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2020

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром"

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені господарськими судами першої та апеляційної інстанції обставини справи

1. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.04.2019 року у справі № 908/503/17 відкрито провадження у справі про банкрутство Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (72242 селище Таврія Веселівського району Запорізької області вул. Центральна, 6, код ЄДРПОУ- 00853323); визнано безспірні грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Украгропром до боржника у розмірі 3 075 049,39 грн. основного боргу та 73 080,00 грн. судового збору; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Балєву Ольгу Олександрівну.

06.08.2019 Державним підприємством Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України подано до Господарського суду Запорізької області клопотання про закриття провадження у справі № 908/503/17, яке обґрунтовано безпідставністю його порушення та внесенням змін до розділу Х «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які встановлюють підстави для припинення провадження у справах про банкрутство державних підприємств.

Короткий зміст та мотиви рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.08.2019. яку залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2020 у справі № 908/503/17:

- у задоволенні клопотання Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про закриття провадження у справі № 908/503/17 (вх. № 08-08/16143/19 від 06.08.2019р.) відмовлено;

- заяву арбітражного керуючого Балєвої Ольги Олександрівни про дострокове припинення повноважень розпорядника майна боржника задоволено;

- припинено повноваження арбітражного керуючого Балєвої Ольги Олександрівни у справі № 908/503/17 про банкрутство Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України;

- розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Сиротенка Олександра Олександрович (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 (свідоцтво Міністерства Юстиції України № 520 від 28.03.2013р., адреса: вул. Незалежної України, 39-а, офіс 4, м. Запоріжжя, 69037).

2.1. Судові рішення мотивовані тим, що для прийняття рішення про закриття/припинення провадження у справі про банкрутство боржника на підставі пункту 4-3 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» необхідним є встановлення судом на підставі поданих сторонами доказів у справі обставин належності Державі Україна прямо або опосередковано частки акцій цього боржника, що перевищує 50 % акцій, та чинності (на момент ухвалення відповідного судового рішення) прийнятого стосовно боржника рішення про приватизацію.

Однак, боржником не доведено належними та допустимими доказами в порядку ст.ст. 74, 76, 77, 80 ГПК України прийняття щодо Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України рішення про приватизацію у порядку, встановленому ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

Короткий зміст вимог касаційної скарги

3. Державне підприємство "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України"

звернулось до касаційного господарського суду зі скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.08.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2020 з проханням їх скасувати та направити справу №908/503/17 на новий розгляд до місцевого господарського суду для вирішення питання про закриття провадження у справі про банкрутство скаржника.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4. На виконання вимог п.5 ч.2 ст. 290 ГПК України, скаржник посилається на те, що судами першої та апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваних судових рішень допущені процесуальні порушення на предмет повноти дослідження обставин справи. Так, відповідно до Статуту ДП "ДГ "Таврія", за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також відповідно до виписки з реєстру юридичних осіб, боржник є державним підприємством зі 100% часткою держави в особі засновника - Національної академії аграрних наук України. Між тим, судами взагалі не було взято до уваги вказану обставину, хоча вона була неодноразово досліджена в попередніх судових засіданнях, чим безумовно порушено вимоги ст. 96 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання банкрутом".

5. Скаржник вважає, що приймаючи рішення про відкриття провадження у цій справі про банкрутство судами не було залучено Національну академію аграрних наук України до участі у справі, як власника нерухомого майна боржника - ДП "ДГ "Таврія".

6. Скаржник переконує, що відповідно до інформації з сайту Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, Державне підприємство "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" було включено до переліку об`єктів малої приватизації, відтак вважає, що провадження у цій справі підлягає закриттю.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

7. Відзиву на касаційну скаргу до Верховного Суду не надано.

Провадження у Верховному Суді

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 908/503/17 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого,

Банаська О.О., Огородніка К.М. що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.03.2020.

9. Ухвалою Верховного Суду від 06.04.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 908/503/17 за касаційною скаргою Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.08.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2020 в частині задоволення заяви арбітражного керуючого Балєвої О.О. про дострокове припинення повноважень розпорядника майна боржника, в частині припинення повноважень арбітражного керуючого Балєвої О.О. у даній справі та в частині призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сиротенка О.О.

Відкрито касаційне провадження у справі № 908/503/17 за касаційною скаргою Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.08.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2020 в частині відмови в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Клопотання Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" про зупинення виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 23.08.2019 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2020 у справі № 908/503/17 - відхилено.

Зупинено касаційне провадження у справі № 908/503/17 за касаційною скаргою Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.08.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2020 (в частині відмови в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі) до прийняття відповідного рішення Судовою палатою для розгляду справ про банкрутство у справі №911/3070/15.

10. 13.10.2020 Судовою палатою для розгляду справ про банкрутство ухвалено постанову у справі № 911/3070/15, повний текст якої надіслано до Єдиного Державного реєстру судових рішень 11.01.2021.

11. Ухвалою Верховного Суду від 13.01.2020 поновлено касаційне провадження у справі № 908/503/17 за касаційною скаргою Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.08.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2020 в частині відмови у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

Призначено до розгляду касаційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на 27 січня 2021 року о 14:00 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, в залі судових засідань № 330.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржувані ухвалу та постанову господарських судів попередніх інстанцій скасувати, справу направити на новий розгляд до місцевого господарського, з огляду на таке.

13. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

14. Предметом цього судового розгляду є клопотання Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про закриття провадження у справі № 908/503/17, яке обґрунтовано безпідставністю його порушення та внесенням змін до розділу Х «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", які встановлюють підстави для припинення провадження у справах про банкрутство державних підприємств.

15. Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Далі - Закон про банкрутство).

16. Частиною 1 ст. 7 Закону про банкрутство (чинного на час введення процедури розпорядження майном у даній справі) встановлено, що до боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

17. Згідно з пунктом 12 частини першої статті 83 Закону про банкрутство господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство в інших випадках, передбачених законом.

18. Пунктом 4-3 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про банкрутство визначено, що провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника.

19. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України від 18.01.2018 № 2269-VIII «Про приватизацію державного і комунального майна», який регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим, справи про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, не порушуються до її завершення. Провадження у справах про банкрутство таких підприємств/господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника.

20. Таким чином, господарські суди, які здійснюють провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, повинні враховувати обов`язкову вимогу законодавця та застосувати імперативні вимоги частини п`ятої статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (окремо або разом з нормою пункту 4-3 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про банкрутство) щодо припинення (закриття) провадження у таких справах у разі прийняття компетентним органом рішення про приватизацію державного підприємства-боржника на будь-якій стадії провадження у справі, незалежно від того, яка судова процедура банкрутства застосовується до боржника і на яких стадіях розгляду перебуває ця справа про банкрутство (розпорядження майном, санація, ліквідація).

21. Отже, для ухвалення рішення про закриття/припинення провадження у справі про банкрутство боржника на підставі частини п`ятої статті 12 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» необхідним і достатнім є встановлення судом, на підставі поданих сторонами доказів у справі, обставин належності Державі Україна прямо або опосередковано частки акцій цього боржника, що перевищує 50 % акцій, та чинності (на момент ухвалення відповідного судового рішення) прийнятого стосовно боржника рішення про приватизацію.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах КГС ВС від 11.10.2018 у справі № 1/17-3666-2011, від 20.06.2019 у справі № 910/3406/18, від 16.10.2019 у справі № 905/338/15, а також у постанові палати для розгляду справ про банкрутство КГС ВС від 12.11.2019 у справі № 10/110б.

22. Приймаючи оскаржувані рішення суди виходили з того, що боржником не доведено належними та допустимими доказами в порядку ст.ст. 74, 76, 77, 80 ГПК України прийняття щодо Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України рішення про приватизацію у порядку, встановленому ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна".

23. Зважаючи на встановлені судами обставини відсутності прийнятого рішення щодо підприємства боржника про приватизацію у порядку, встановленому ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та відсутності у суду касаційної інстанції права на здійснення переоцінки доказів, регламентованого у ст. 300 ГПК України, колегія суддів відхиляє доводи Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, що викладені у п. 6 цієї постанови, як підставу для скасування оскаржуваних рішень.

24. Разом з тим, скаржник переконує, що за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також відповідно до виписки з реєстру юридичних осіб, боржник є державним підприємством зі 100% часткою держави в особі засновника - Національної академії аграрних наук України. Між тим, судами взагалі не було взято до уваги вказану обставину, хоча вона була неодноразово досліджена в попередніх судових засіданнях, чим безумовно порушено вимоги ст. 96 Закону про банкрутство.

25. Так, частиною четвертою статті 96 Закону про банкрутство визначено, що положення цього Закону застосовуються до юридичних осіб - підприємств, що є об`єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, в частині санації чи ліквідації після виключення їх у встановленому порядку з переліку таких об`єктів.

26. Згідно з частиною третьою статті 214 ГК України до державних підприємств, які відповідно до закону не підлягають приватизації, вказані процедури застосовуються в частині санації чи ліквідації лише після виключення їх у встановленому порядку з переліку об`єктів, що не підлягають приватизації.

27. Судові процедури санації та ліквідації щодо боржника, включеного до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, відповідно до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» можуть бути здійснені тільки після виключення боржника з цього переліку.

28. Єдиним можливим завершенням процедури банкрутства такого боржника згідно із законом, чинним на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, є укладення мирової угоди у справі про банкрутство на стадії розпорядження майном.

29. Отже, суд першої інстанції ухилився від з`ясування обставин наявності або відсутності підстав у цій справі щодо застосування зазначених норм та положень Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», чинного на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, що встановлюють обмеження в застосуванні норм Закону про банкрутство щодо процедур санації чи ліквідації до юридичних осіб - підприємств, що є об`єктами державної власності та включені до переліку об`єктів, що не підлягають приватизації.

30. Водночас процедури банкрутства за приписами Закону про банкрутство, мають строковий характер.

31. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

32. Згідно з пунктом 12 частини першої статті 83 Закону про банкрутство господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство в інших випадках, передбачених законом.

33. Беручи до уваги, що провадження у справі про банкрутство Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України триває майже два роки на стадії розпорядження майном, чинний у справі про банкрутство мораторій упродовж тривалого часу забороняє задоволення вимог конкурсних кредиторів боржника, для забезпечення принципів розгляду справи впродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом і гарантування правової певності кредиторів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухилився від з`ясування щодо наявності або відсутності обставин закриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, зокрема, відповідно до загальних процесуальних норм (пункт 2 частини першої статті 231 ГПК України) та статті 6 Конвенції.

34. Палата для розгляду справ про банкрутство КГС ВС зазначила, що «відсутність предмета спору» в розумінні пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України означає припинення існування спірних правовідносин внаслідок певних обставин (оплати боргу, знищення предмета спору, скасування оспорюваного акта).

35. Зазначене не виключає можливості припинення предмета спору на підставі законодавчого припису, зокрема частини четвертої статті 96 Закону про банкрутство (чинного на момент ухвалення ухвали місцевого господарського суду), які обмежують можливість здійснення процедури банкрутства підприємства, що не підлягає приватизації, щодо переходу до процедур санації та ліквідації. Отже, процедура розпорядження майном могла завершитися укладенням мирової угоди у справі про банкрутство або закриттям провадження у справі про банкрутство із застосуванням пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

36. Однак, Закон України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» втратив чинність 20.10.2019 згідно з Законом України «Про визнання таким, що втратив чинність Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» (розділ І Закону).

37. Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» у справах про банкрутство державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, або акціонерних товариств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, не застосовуються судова процедура санації, крім тих, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

38. Крім того, з 21.10.2019 набрав чинності КУзПБ, згідно з пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень якого, подальший розгляд цієї справи про банкрутство здійснюється відповідно до положень КУзПБ.

39. Враховуючи викладене, судами не встановлювались, щодо боржника як державного підприємства в застосуванні процедур санації чи ліквідації, обмеження, як за нормами Закону про банкрутство - з підстав належності боржника (на час постановлення місцевим судом ухвали) до юридичних осіб - підприємств, що є об`єктами державної власності та включені до переліку об`єктів, що не підлягають приватизації, так і за нормами чинного на час ухвалення оскаржуваної постанови апеляційного суду КУзПБ - з підстав належності боржника до державних підприємств, які не задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки (на момент ухвалення оскаржуваної постанови апеляційним судом).

40. Підприємство боржника перебуває у процедурі розпорядження майном з 02.04.2019, за цей час відновлення платоспроможності боржника за допомогою існуючого механізму банкрутства не відбулося, вимоги кредиторів не задоволені, щодо боржника не було укладено мирової угоди, яка була б затверджена господарським судом, а також не з`ясовано питання наявності або відсутності підприємства боржника у переліку об`єктів, що не підлягають приватизації.

41. Водночас, положення КУзПБ, на відміну від положень Закону про банкрутство, який втратив чинність з набранням чинності КУзПБ, не передбачають можливості укладення мирової угоди у справі про банкрутство.

42. Виходячи з того, що процедура розпорядження майном Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України триває майже два роки, суд першої інстанції мав обов`язково дослідити та з`ясувати наведене у цій постанові, врахувати при вирішенні спору, що діючий у справі мораторій упродовж значного строку забороняє задоволення вимог кредиторів боржника, а безпідставне затягування процедури банкрутства на стадії розпорядження майном може привести до порушення прав боржника, кредиторів та заподіяння додаткових витрат у даній справі.

43. На вказані недоліки рішення суду першої інстанції апеляційний суд уваги не звернув та їх не усунув. При цьому, суд апеляційної інстанції припустився аналогічних порушень, не звернув уваги на приписи наведених вище норм, не дослідив всі обставини, які входять до предмету доказування у даній справі, що є порушенням вимог статті 269 ГПК України.

44. Водночас, при оцінці конкретних обставин справи, суд має враховувати дотримання балансу інтересів як кредиторів, так і боржника при одночасному врахуванні вимог чинного законодавства, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді заяви Державного підприємства Дослідне господарство Таврія Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про закриття провадження у цій справі про банкрутство зроблено не було.

45. Суд звертає увагу, що у випадку тривалого здійснення провадження у справі про банкрутство з неможливістю його завершення із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство, при вирішенні питання про наявність/відсутність підстав для закриття провадження у справі, суд не позбавлений можливості застосувати загальні процесуальні норми з метою забезпечення права на справедливий суд в розумінні строків розгляду справи та забезпечення балансу інтересів кредиторів та боржника під час судового провадження. (Близькі за змістом висновки викладені у постанові КГС ВС від 21.11.2018 у справі № 910/3704/13, від 23.04.2019 у справі № Б-19/30-06).

46. Правова позиції щодо можливості закриття судами провадження у справах про банкрутство боржників - державних підприємств, наведена у постанові Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 10.12.2019 у справі №906/1290/15.

47. Стосовно доводів касаційної скарги щодо безпідставного порушення провадження у цій справі слід зазначити, що правомірність та обґрунтованість відкриття провадження у справі про банкрутство, підтверджена постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.07.2019, яка залишена в силі постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.10.2019, якою апеляційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.04.2019 про відкриття провадження у справі про банкрутство №908/503/17 залишено без задоволення, а ухвалу без змін.

48. Водночас, наведені у касаційній скарзі доводи щодо яких відкрито касаційне провадження на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.08.2019 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2020 в частині відмови в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі частково підтверджені під час касаційного розгляду справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

49. Порушення як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції (ст. 300 ГПК України).

50. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

51. За змістом ч. 3 ст. 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

52. Відповідно до положень ч. 3 ст. 310 ГПК України, оскаржувані судові рішення у цій справі підлягають скасуванню, у частині, що була предметом касаційного судового розгляду, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Судові витрати

53. Оскільки справа № 908/503/17 направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат Касаційним господарським судом не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України). Питання щодо розподілу судових витрат у справі має бути вирішено судами за результатами нового розгляду справи.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23.08.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2020 у справі №908/503/17 скасувати.

3. справу №908/503/17 направити на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді О.О. Банасько

К.М. Огороднік