ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
04 лютого 2021 року Справа № 902/347/20
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. , суддя Дужич С.П.
при секретарі судового засідання Кужель Є.М.
розглянувши у судовому засіданні заяву Фізичної особи - підприємця Лукашик Галини Михайлівни та заяву Фізичної особи - підприємця Колісник Ірини Владиславівни про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу
за апеляційною скаргою Заступника керівника Вінницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Вінницької області від 30.09.2020р. (повний текст - 12.10.2020р.) у справі №902/347/20 (суддя Маслій І.В.)
до: 1) Фізичної особи - підприємця Лукашик Галини Михайлівни ( АДРЕСА_1 )
2) Фізичної особи - підприємця Колісник Ірини Владиславівни ( АДРЕСА_1 )
про визнання договорів закупівлі товарів за бюджетні кошти недійсними та повернення майна в розмірі 337983,00 грн
30.12.2020р. (вх.№8724/20) на адресу суду від Колісник І.В. надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу до якого додано попередній розрахунок суми судових витрат.
11.01.2021р. (вх.№136/20) на адресу суду від Лукашик Г.М. надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу до якого додано попередній розрахунок суми судових витрат.
Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.01.2021р. у справі №902/347/20 апеляційну скаргу Заступника керівника Вінницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Вінницької області від 30.09.2020р. у справі №902/347/20 залишено без задоволення, а рішення місцевого господарського суду - без змін.
26.01.2021р. (вх.№398) від Фізичної особи - підприємця Лукашик Галини Михайлівни надійшла заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.
26.01.2021р. (вх.№399) від Фізичної особи - підприємця Колісник Ірини Владиславівни надійшла заява про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частинами 2, 3 статті 221 ГПК України передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно з ч.3, 4 ст.244 ГПК України суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
Розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Лукашик Галини Михайлівни про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених у справі, судова колегія дійшла висновку про наступне.
Відповідно до ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 2-4 статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.126 ГПК України).
15.01.2021р. від позивача - Управління Північного офісу Держаудитслужби у Вінницькій області на електронну адресу суду надійшли пояснення.
У поясненнях позивач зазначає, що як вбачається з матеріалів доданих до відзивів, відповідачем-1 та відповідачем-2 не надано документів, що свідчать про оплату обгрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.
Пунктом 4.2 договору про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2020р. визначено, що за правову допомогу клієнт сплачує Адвокату гонорар відповідно до Додатку 1 до цього Договору, який є невід`ємною частиною договору. Проте, відповідачами-1, -2 не надано Додатку 1 до Договору, що унеможливлює встановлення реального розміру гонорару адвокату.
Водночас, Договір не містить детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат.
Управління вважає розбіжність в розмірі витрат понесених відповідачами-1, -2 на професійну правничу допомогу необгрунтованою. Оскільки Адвокат представляючи інтереси одночасно обох відповідачів знайомиться з наявними матеріалами у справі один раз, відзиви на апеляційну скаргу від відповідача-1, -2 абсолютно ідентичні, тому адвокатом витрачається час на написання фактично одного відзиву.
Також звертає увагу, що у представника відповідачів-1, -2 існувала реальна можливість з використанням системи відеоконференцзв`язку EasyCon, взяти участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду.
На підставі викладеного просить суд: визнати поважними причини пропуску строку для вчинення процесуальних дій та долучити пояснення до матеріалів справи №902/347/20; визнати неспівмірними витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з прибуттям до суду для участі в судових засіданнях заявлені відповідачами у справі №902/347/20; відмовити у відшкодуванні сум судових витрат, понесених відповідачами Фізичною особою-підприємцем Лукашик Галиною Михайлівною та Фізичної особою-підприємцем Колісник Іриною Владиславівною у справі №902/347/20.
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі №922/445/19.
Апеляційним господарським судом встановлено, що Фізичною особою - підприємцем Лукашик Галиною Михайлівною в якості доказів понесення витрат на правничу допомогу під час розгляду справи надано: Договір про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2020 (т.3, арк.справи 192, 193), Додаток №1 до Договору (т.4, арк.справи 44), Ордер серії АВ №1009515 виданий адвокату Новаку Д.М. (т.3, арк.справи 194), Загальний розрахунок суми судових витрат від 20.01.2021р. на суму 8769,00 грн. підписаний Лукашик Г.М. та адвокатом Новаком Д.М. (т.4, арк.справи 44а), Квитанції прибуткового касового ордеру від 20.01.2021р. на суму 1769,00 грн та 7000,00 грн (т.4, арк.справи 45).
11.11.2020р. між Лукашик Галиною Михайлівною та адвокатом Новаком Д.М. укладено договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до якого адвокат Новак Д.М. надає правову допомогу по справі №902/347/20.
Із Загального розрахунку суми судових витрат від 20.01.2021р. вбачається надані послуги адвоката: попередня консультація щодо рішення суду першої інстанції на суму 329,55 грн.; вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, вивчення судової практики на суму 2197,00 грн.; підготовка процесуальних документів (відзив на апеляційну скаргу на суму 4540,00 грн, клопотання про стягнення судових витрат у справі на суму 567,50 грн); участь в судових засіданнях на суму 1135,00грн. Всього на суму 8769,00 грн. Зазначено, що кошти у сумі 8769,00 грн сплатила Лукашик Г.М. , а адвокат Новак Д.М. отримав кошти у сумі 8769,00 грн. Розрахунок підписаний Лукашик Г.М. та адвокатом Новаком Д.М.
Оплата наданих послуг була здійснена Лукашик Г.М. квитанціями прибуткового ордеру від 06.01.2021р. на суму 7000,00грн та від 20.01.2021р. на суму 1769,00 грн.
Вивчивши надані Лукашик Г.М. в обґрунтування адвокатських витрат документи апеляційний суд дійшов висновку, що виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, розмір витрат на професійну правничу допомогу, відшкодуванню позивачем підлягають судові витрати у заявленому розмірі - 8769,00 грн.
11.11.2020р. між Колісник Іриною Владиславівною та адвокатом Новаком Д.М. укладено договір про надання професійної правничої допомоги, відповідно до якого адвокат Новак Д.М. надає правову допомогу по справі №902/347/20.
Оплата наданих послуг була здійснена Лукашик Г.М. квитанціями прибуткового ордеру від 30.11.2020р. на суму 8000,00грн та від 20.01.2021р. на суму 6840,00 грн.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи відзиви на апеляційну скаргу відповідачів-1 та -2 мають різні доводи, обгрунтування, посилання на обставини справи та норми права.
Згідно Загального розрахунку суми судових витрат від 20.01.2021р. вбачається, що оплата здійснювалася за саму участь у судовому засіданні, а не за витрати, пов`язані з прибуттям до суду для участі в судових засіданнях.
Частиною 4 ст.129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України належать витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частинами 1, 3 статті 4 ГПК України визначено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
У даному спорі Могилів-Подільська місцева прокуратура Вінницької області звернулася з позовом в інтересах держави в особі Управління Північного офісу Державної аудиторської служби України у Вінницькій області, тобто позивачем є не прокурор, а тому і відповідний розподіл витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до положень ч.4 ст.129 ГПК України, повинен здійснюватися з урахуванням належного позивача.
Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.02.2020р. у справі №911/2686/18.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, апеляційний господарський суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема складності справи, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі №905/1795/18.
Суд апеляційної інстанції, дослідивши подані відповідачами докази понесених витрат на професійну правову допомогу, взявши до уваги заперечення позивача щодо розміру таких витрат, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, співрозмірності у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяв відповідачів про розподіл судових витрат і стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу в заявлених розмірах.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 269, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -
Заяву Фізичної особи - підприємця Лукашик Галини Михайлівни про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.
Заяву Фізичної особи - підприємця Колісник Ірини Владиславівни про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити.
Видачу наказів доручити Господарському суду Вінницької області.
Матеріали справи №902/347/20 повернути до Господарського суду Вінницької області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.
Повний текст додаткової постанови складено 08.02.2021р.
Головуючий суддя Саврій В.А.
Суддя Коломис В.В.
Суддя Дужич С.П.