РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.02.2021Справа № 910/16213/20
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "ВФ Україна"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Ентел Сервіс"

про відшкодування збитків в розмірі 1 120 366,20 грн.

При секретарі судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Гаєвська Т.А. - представник за довіреністю №0263/20 від 05.05.2020;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Ентел Сервіс" про відшкодування збитків в розмірі 1 120 366,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.03.2016 року між сторонами укладено договір № ЭХ-2016-ENTEL-ЮГ.

Під час виконання умов договору, було демонтовано та передане на відповідальне зберігання відповідача обладнання.

Відповідач листом №ТД-18-24018 від 25.10.2018 року підтвердив, що прийняв на відповідальне зберігання обладнання, що належить ПрАТ "ВФ Україна" та повідомив, що втрата обладнання унеможливлю його повернення позивачу.

У зв`язку з вищезазначеним, позивач звернувся в суд з вимогою про стягнення з відповідача 1 120 366,20 грн. збитків за порушення умов договору на виконання робіт та надання послуг з технічного обслуговування енергогосподарств замовника № ЭХ-2016-ENTEL-ЮГ від 03.03.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 24.11.2020.

В судове засідання 24.11.2020 з`явився позивач, відповідач не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомляв, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2020 відкладено підготовче судове засідання у справі на 22.12.2020.

В судове засідання 22.12.2020 з`явився позивач, відповідач не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомляв, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 02.02.2021 року.

В судове засідання 02.02.2021 відповідач не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомляв, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Відповідач не скористалися наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

03.03.2016 року між приватним акціонерним товариством «МТС Україна», після зміни найменування юридичної особи приватне акціонерне товариство «ВФ Україна», (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ентел Сервіс» (виконавець) укладено договір № ЭХ-2016-ENTEL-ЮГ на виконання робіт та надання послуг з технічного обслуговування енергогосподарства Замовника, а саме: роботи та послуги з планово-періодичного обслуговування, аварійно-поновлювальні роботи, нестандартні роботи, передбачені умовами договору (надалі - роботи/послуги або роботи). Згідно з умовами договору виконавець зобов`язувався надавати послуги та виконувати роботи в адміністративних границях регіону Південь Замовника.

Відповідно до п.1.1 договору, виконавець, за окремими замовленнями заявками, на свій ризик та на умовах визначених цим договором, зобов`язався здійснювати роботи та надавати послуги з технічного обслуговування енергогосподарства замовника, а саме: роботи та послуги з планово-періодичного обслуговування, аварійно- поновлювальні роботи, нестандартні роботи, передбачені умовами договору в адміністративних границях регіону Південь Замовника, а замовник зобов`язався прийняти їх результати та оплатити такі роботи і послуги.

Згідно пункту 2.1.3 договору, замовник, на підставі узгодженого та підписаного обома сторонами списку об`єктів, на яких необхідно виконувати роботи/послуги, надає виконавцю заявки згідно зі встановленими Ддоговором формами на виконання відповідних робіт виконавцем на таких об`єктах.

Сторони домовились, що матеріали та обладнання, необхідні для виконання виконавцем робіт, передбачених в додатках № 6/2, 6/3 договору, надаються замовником та/або виконавцем з наступною оплатою вартості таких матеріалів та обладнання по факту виконання робіт, якщо інше не буде визначене сторонами у відповідній додатковій угоді (п.2.12 договору).

Згідно з п. 2.13 договору для виконання робіт, передбачених в додатку 6/3 даного договору, приймання-передача обладнання, у разі його надання замовником, здійснюється на складі замовника по акту приймання-передачі матеріалів. Транспортування, відвантаження, складування, зберігання та доставка до місця використання такого обладнання здійснюються за рахунок виконавця.

Невикористане обладнання/матеріали замовника підлягають поверненню на склад замовника за рахунок виконавця на підставі акту повернення обладнання/матеріалів (п.2.14 договору).

Обладнання замовника, що було демонтоване виконавцем підлягає поверненню на склад чи інший об`єкт замовника за рахунок виконавця на підставі акту демонтажу обладнання (п.2.15 договору).

Відповідно до п.2.16 договору обладнання замовника, демонтоване виконавцем, за згодою сторін може зберігатися на складі виконавця за рахунок виконавця. Приймання- передача демонтованого обладнання замовника на відповідальне зберігання виконавцю здійснюється шляхом підписання акту приймання-передачі майна на відповідальне зберігання.

Демонтоване виконавцем обладнання та матеріали є власністю замовника та підлягають передачі йому в порядку невикористаних матеріалів та обладнання замовника (п.2.17 договору).

Таким чином, вищезазначений договір також містить елементи договору зберігання.

Частиною 1 статті 936 ЦК України передбачено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до статті 937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Договір зберігання, за яким зберігач зобов`язується прийняти річ на зберігання в майбутньому, має бути укладений у письмовій формі, незалежно від вартості речі, яка буде передана на зберігання. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Прийняття речі на зберігання при пожежі, повені, раптовому захворюванні або за інших надзвичайних обставин може підтверджуватися свідченням свідків.

Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання.

Згідно з статтею 938 ЦК України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Якщо строк зберігання речі визначений моментом пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення, зберігач має право зі спливом звичайного за цих обставин строку зберігання вимагати від поклажодавця забрати цю річ в розумний строк.

Як зазначено позивачем, в рамках договору, у відповідності до визначених сторонами умов, позивачем було видано відповідачу відповідні заявки на виконання робіт/послуг, за формою встановленою договором.

01.11.2017 року за підсумком виконаних робіт між сторонами договору підписано акт здачі-приймання виконаних робіт від 01.211.2017 року м. Одеса, у якому сторони зазначили про те, що роботи виконані, обладнання та матеріали, зазначені в специфікаціях, доставлені та змонтовані, пуско-наладка здійснена та проведені приймальні випробування. Крім того, специфікації містили перелік демонтованого в ході виконання робіт обладнання на об`єктах замовника.

01.11.2017 року сторонами підписано акт демонтажу обладнання м. Одеса, в якому зафіксовано виконання робіт по SWAP 3G, в результаті чого з перерахованих у акті об`єктів замовника був виконаний демонтаж обладнання (перелік демонтованого обладнання наведений у акті).

Також, 01.11.2017 року між сторонами підписано акт відповідального зберігання демонтованого обладнання, відповідно до якого сторони дійшли згоди про передачу демонтованого у ході виконання робіт по SWAP 3G обладнання на відповідальне зберігання виконавцю.

01.02.2018 року за підсумком виконаних робіт сторонами підписано акт здачі-приймання виконаних робіт від 01.02.2018 року м. Одеса, у якому сторони зазначили про те, що роботи виконані, обладнання та матеріали, зазначені в специфікаціях, доставлені та змонтовані, пуско- наладка здійснена та проведені приймальні випробування. Крім того, специфікації містили перелік демонтованого в ході виконання робіт обладнання на об`єктах замовника.

01.02.2018 року сторонами також було підписано акт демонтажу обладнання м. Одеса, в якому зафіксовано виконання робіт по SWAP 3G, в результаті чого з перерахованих у акті об`єктів замовника був виконаний демонтаж обладнання (перелік демонтованого обладнання наведений у акті).

Крім того, у відповідності з пунктом 2.16 договору, одночасно з підписанням вище зазначених актів, сторони дійшли згоди про передачу демонтованого у ході виконання робіт по SWAP 3G обладнання на відповідальне зберігання виконавцю, про що 01.02,2018 року було підписано відповідний акт.

Крім того, додатково 06.09.2018 року в зв`язку із заміною обладнання в рамках проекту SWAP СГЗ та АКБ було демонтоване та передане на відповідальне зберігання відповідачеві за «Актом № SR-6806/06-09-2018 переміщення 03 в межах регіону» від 06 вересня 2018 р. та Актом б/н від 06 вересня 2018 р. відповідального зберігання обладнння до договору № ЭХ-2016-ENTEL-ЮГ від 03.03.2016 р.

31.08.2018 року позивач листом № ТД-18-10758 повідомив відповідача про закінчення строку дії договору № ЭХ-2016-ENTEL-ЮГ від 03.03.2016 - 30.09.2018 року та просив для виконання сторонами всіх зобов`язань по договору до 07.09.2018р. повернути на склад ТЦ Одеса невикористане та демонтоване з об`єктів замовника обладнання:

18 шт. - АКБ 12MVR180,180 А/ч (нові);

19 шт. - ЭПУ-48В (демонтовані), з них: 15 шт. СГЭ Карбон, 4 шт. СГЭ PPS10.48-6500;

718 шт. - АКБ (демонтовані), з них: АКБ 12V125F - 328 шт., АКБ A412/120FT - 318 шт., АКБ VbV12125 - 12 шт., АКБ FT12-125 Ventura-48 шт., АКБ CGT12-140 Vision- 12 шт.

Вартість неповернутого обладнання складала 1 143 445 грн.

У відповідь листом вих. №20 від 12.09.2018 року відповідач підтвердив, що виконуючи роботи по договору в Технічному Центрі Одеса прийняв на відповідальне зберігання обладнання, що належить ПрАТ «ВФ Україна» та повідомив про те, що обладнання повернути на склад ПрАТ «ВФ Україна» не має можливості у зв`язку з його втратою в результаті викрадення зі складу ТОВ "Ентел Сервіс" у м. Одеса. Також, підтвердив свої матеріальні зобов`язання щодо компенсації обладнання, яке знаходилось на відповідному зберіганні згідно договору № ЭХ-2016-ENTEL-ЮГ. Просив погодити розстрочку по компенсації на 12 місяців.

Листом №ТД-18-13861 від 14.11.2018 року позивач повідомив відповідача про те, що договором не передбачено відстрочку здійснення договірних зобов`язань.

В подальшому, претензію від 11.12.2018 року за № ТД-18-14938 позивач звертався до відповідача з вимогою компенсувати вартість прийнятого за відповідальне зберігання обладнання.

05.08.2019 року позивач у черговий раз направив на адресу відповідача вимогу № ТД-19-08786 про повернення обладнання/матеріалів або компенсацію їх вартості. Дана претензія направлена 12.08.2019 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 12.08.2019 року та накладною Укрпошти №343 від 12.08.2019 року.

Проте, вимоги позивача, викладені у претензії та листі-вимозі залишились без відповіді та задоволення.

Відповідно до ч. 1 статті 950 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Згідно з ч. 1 статті 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем:

1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості;

2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Відповідно до ч. 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 3 статті 216 ГК України господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.3, 4 статті 225 ГК України при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду.

Так, вартість переданого на зберігання обладнання позивачем визначена наступним чином.

02.10.2018 року позивач (в рамках зазначеного далі договору продавець) уклав договір VF-Aktiv-2017 (надалі договір VF-Aktiv) з приватним підприємством «Актів - М Плюс» (покупець), відповідно до умов якого ПрАТ «ВФ Україна», як продавець, зобов`язувався передати товар у власність покупцю, а покупець на умовах викладених у договорі VF-Aktiv та протягом строку дії договору VF-Aktiv зобов`язувався приймати Товар для подальшої переробки. Укладаючи зазаначений договір VF-Aktiv, позивач мав на меті реалізацію обладнання, демонтованого та переданого на відповідальне зберігання відповідачу.

Товаром, відповідно до умов зазначеного договору VF-Aktiv були визначені матеріали та обладнання, що містять брухт кольорових металів, брухт чорних металів, вторинну сировину, складний брухт, які визначені в специфікації, що є невід`ємною частиною Договору VF-Aktiv.

Специфікація до договору VF-Aktiv на вторинну сировину та брухт металів сформована на основі комерційної пропозиції, отриманої шляхом відкритих конкурсних торгів. Також для аналізу ринкової вартості сформованої специфікації, сторони керувалися станом цін на Лондонської біржі металів. LME джерело: http://www.rnetals.argusrnedia.corn/exchange-data/historical/surnmaries/lme- historical-summary.

Також, на виконання умов договору VF-Aktiv позивачем (продавцем за договором VF-Aktiv), відповідно до додатку 5 Регламенту процесу «РП-БЕУ-063-10» ПрАТ «МТС Україна» було складено список та таблиці з переліком обладнання, що перебувало на зберіганні у відповідача, а саме: список ОЗ/Запасів, що пропонуються для продажу від 04 жовтня 2018 р., список ОЗ/Запасів, що пропонуються для продажу від 04 жовтня 2018 р., таблицю оцінки ваги та вартості закупки ОЗ/запасів, що пропонуються для передачі за ціною лому від 04 жовтня 2018 р., та таблицю оцінки ваги та вартості закупки ОЗ/запасів, що пропонуються для передачі за ціною лому від 04 жовтня

2018 р.

Також, сторонами договору VF-Aktiv, було складено відповідні закупівельні акти №01- Одеса-2018 АКБ та ЗПУ-02-Одеса-2018, за формою, встановленою додатком № 4 до договору VF-Aktiv.

Проте, товар, перелічений у вищеперелічених документах не був повернутий відповідачем, тому позивач був позбавлений можливості виконати умови договору VF-Aktiv та отримати вартість демонтованого та переданого на відповідальне зберігання відповідачеві обладнання по ціні брухту в розмірі 1 120 366,20 грн.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази повернення обладнання позивачу з відповідного зберігання.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення збитків за порушення умов договору № ЭХ-2016-ENTEL-ЮГ від 03.03.2016 в розмірі 1 120 366,20 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ентел Сервіс" (03110, місто Київ, вулиця Солом`янська, будинок 3-Б ) на користь приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" (01601, місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок 15, ідентифікаційний код 14333937) збитки в розмірі 1 120 366 (один мільйон сто двадцять тисяч триста шістдесят шість) грн. 20 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 16 805 (шістнадцять тисяч вісімсот п`ять) грн. 49 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 12.02.2021 року.

Суддя С.М. Мудрий