ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року м. ОдесаСправа № 916/1559/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.,

суддів Головея В.М., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання Молодов В.С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ПроКредит Банк"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25 листопада 2020 року про розстрочку виконання рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2020р. по справі №916/1559/20

за позовом: Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" (03115, місто Київ, проспект Перемоги, будинок № 107 "А")

до відповідачів: 1) Приватного підприємства "Богуславське" (67100, Одеська область, Великомихайлівський район, Великомихайлівська селищна рада, комплекс будівель і споруд №6)

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

3) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 6 163 651,57 грн,

за участю представників сторін:

Від АТ "ПроКредит Банк" - Герус А.В., довіреність № б/н, дата видачі : 07.08.20;

Від ПП "Богуславське" - Григор`єв В.В., Ордер ОД № 402533, дата видачі : 09.02.21;

Інші представники в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце його проведення повідомлені належним чином.

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Господарського суду Одеської область перебувала справа №916/1559/20 за позовом Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" до Приватного підприємства "Богуславське", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 6 163 651,57 грн.

Рішенням суду від 28.09.2020р. позов Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" задоволено частково, стягнуто солідарно з Приватного підприємства "Богуславське", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" заборгованість за кредитним договором у сумі 5 433 187 грн 20 коп., проценти за користування кредитними коштами у сумі 131 648 грн 45 коп., пеню у сумі 115 854 грн 53 коп. Також з відповідачів на користь Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" стягнуто судовий збір по 28 403 грн 45 коп. з кожного. В задоволенні решти позову відмовлено.

29.10.2020р. на виконання рішення суду від 28.09.2020р. судом видано відповідні накази.

11.11.2020 р. до суду від Приватного підприємства "Богуславське" надійшла заява (вх.№2-4047/20) про розстрочення виконання судового рішення, в якій останнє просило суд встановити наступний графік виконання рішення суду: 1 000 000 до 28.06.2021р., 1 000 000 грн до 28.07.2021р., 1 000 000 грн до 28.08.2021р. та 1 765 000 грн до 28.09.2021р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25 листопада 2020 року по справі №916/1559/20 (суддя Щавинська Ю.М.) заяву Приватного підприємства "Богуславське" про розстрочення виконання рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2020р. по справі №916/1559/20 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Одеської області від 28.09.2020р. по справі №916/1559/20 в частині стягнення грошових коштів з Приватного підприємства "Богуславське" на користь Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" без урахування судових витрат наступним чином:

- до 28.06.2021 -1 560 230,06 грн

- до 28.07.2021 -1 560 230,06 грн

- до 28.08.2021 -1 560 230,06 грн

У задоволенні решти заяви відмовлено.

При винесенні ухвали суд, вирішуючи питання щодо строку розстрочення виконання рішення, враховуючи баланс інтересів сторін, а саме досягнення мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, дійшов висновку про часткове задоволення заяви ПП "Богуславське" та вважає за необхідне розстрочити виконання рішення суду від 28.09.2020р. у справі №916/1559/20 в частині сплати 4 680 690,18 грн. (5 680 690,18 грн. (сума, стягнута за рішенням без урахування судового збору) - 1 000 000 грн., сплачений у добровільному порядку) наступним чином:- до 28.06.2021 - 1 560 230,06 грн,- до 28.07.2021 - 1 560 230,06 грн,- до 28.08.2021 - 1 560 230,06 грн.

Акціонерне товариство "ПроКредит Банк" з вказаною ухвалою не погодилось та звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 25 листопада 2020 року по справі №916/1559/20 у повному обсязі, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви Приватного підприємства "Богуславське" про розстрочку виконання рішення від 28 вересня 2020 р. у справі № 916/1559/20.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, розглядаючи дану справу, дійшов помилкового висновку про те, що наявні підстави для розстрочення виконання рішення, оскільки Відповідач-1 не довів своє скрутне фінансове становище, що унеможливлює виконання ним рішення, і в чому дана ситуація є винятковою, доводи суду є необгрунтованими саме в об`єктивній необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Крім того, дане розстрочення порушує справедливий баланс інтересів сторін у спорі, а саме права Банку, надмірно затягує виконання рішення яке є складовою частиною судового процесу.

Також апелянт посилається на право на справедливий суд, гарантоване Європейським судом з прав людини, та на рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 року відкрито апеляційне провадження по справі по справі №916/1559/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 25 листопада 2020 року. Призначено розгляд справи №916/1559/20 на 09 лютого 2021 року о 12-00 год.

Відзив на апеляційну скаргу, будь-які заяви чи клопотання до суду не надходили.

В судове засідання 09.02.2021 року представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились, про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи обмеженість процесуального строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, оскільки додаткових клопотань чи заяв від сторін не надходило, а також оскільки явка сторін не визнавалась обов`язковою, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, представник відповідача заперечував, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також, серед іншого, враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору та наявність стихійного лиха, інших надзвичайних подій тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Так, вищезазначеними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду, оскільки у процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Розстрочка означає виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі та допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

При цьому, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у визначений строк.

У п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

…Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Тому, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення.»

В заяві Приватне підприємство "Богуславське" просив суд встановити наступний графік виконання рішення суду: 1 000 000 до 28.06.2021р., 1 000 000 грн до 28.07.2021р., 1 000 000 грн до 28.08.2021р. та 1 765 000 грн до 28.09.2021р.

Обґрунтовуючи необхідність розстрочення виконання рішення суду, заявник зазначає, що рішення суду ним визнається та буде виконане, однак наразі виконання рішення в повному обсязі є неможливим через скрутну фінансову ситуацію, яка склалась у зв`язку із загибеллю врожаю озимих та ярових культур, врожаю соняшника та кукурудзи, який було посіяно ПП "Богуславське", через посуху 2019-2020 років в Одеській області, що було визнано форс-мажорною обставиною регіонального рівня.

При цьому заявник просить суд також врахувати часткову оплату заборгованості у розмірі 1 000 000 грн. Сплачені грошові кошти були отримані від реалізації соняшника врожаю 2020р.

У додаткових поясненнях заявник просив суд врахувати, що Приватне підприємство "Богуславське" не винне у виникненні спору, належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин. ПП "Богуславське" є сільськогосподарським підприємством, основними видами діяльності якого є вирощування зернових культур, а тому прибутки знаходяться у прямій залежності від врожайності, яка в свою чергу залежить від погодних та інших умов.

Крім того, заявник також звернув увагу суду на те, що виконання зобов`язання перед АТ "ПроКредит Банк" забезпечено заставою відповідно до договору застави майнових прав №319484-Д36 від 29.11.2017р. та договору застави рухомого майна №319484-Д35 від 29.11.2017р., що в будь-якому разі забезпечить виконання рішення суду. Також заявник зазначив, що АТ "ПроКредит Банк" у разі виконання додаткових вимог (додаткове забезпечення, сплата 14% річних на залишок заборгованості) готове розстрочити виконання рішення суду до наступного врожаю зернових культур.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II); за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 ст. 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", № 22774/93, п. 74, ECHR 1999-V).

Враховуючи те, що існування заборгованості, підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь воно було винесено, "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони"; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Тобто, у цьому контексті для виправдовування затримки виконання рішення суду недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів. Обов`язково мають враховуватися і інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення.

Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Так, ПП "Богуславське", як на підставу для задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду посилалось на складну фінансову ситуацію, яка склалася у зв`язку із загибеллю врожаю озимих та ярових культур, врожаю соняшника та кукурудзи, який було посіяно ПП "Богуславське", через посуху 2019-2020 років в Одеській області, у підтвердження чого надає суду звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 1 грудня 2019р. (т.2 а.с.97-103), довідку про несприятливі погодні умови восени 2019 року та весняний період 2020р. щодо стану озимих культур на території Великомихайлівського району Одеської області (т.2 а.с.104), акти обстеження та списання загиблих посівів у ПП "Богуславське" (т.2 а.с.110-112) тощо.

При винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції враховано зазначені докази та визнано їх достатніми для підтвердження обставин несприятливих погодних умов на території Великомихайлівського району Одеської області, які спричинили загибель частини врожаю культур, засіяних боржником.

У підтвердження важкого матеріального стану та того, що внаслідок загибелі врожаю, заявнику було завдано значних збитків ПП "Богуславське" надано суду довідку про розрахунок збитків від втрат незібраної сільськогосподарської продукції (т.2 а.с.116), загальна сума яких становить 13 032705,47 грн. та довідку щодо заборгованості ПП "Богуславське" за кредитами в банках (т.2 а.с.114), сума якої становить 10 272 381,07 грн.

При цьому, у підтвердження обставин можливості виконання рішення суду, починаючи з червня 2021р., позивач посилався на звіт про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020р. (т.2 а.с.107-108), який свідчить про виділення ПП "Богуславське" посівної площі, зокрема, під озиму пшеницю та під соняшник, врожай яких має бути зібраний протягом червня-серпня 2021 року.

Суд також правомірно врахував часткове погашення суми заборгованості у розмірі 1 000 000 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням (т.2 а.с.119), та свідчить про те, що ПП "Богуславське" вчиняються фактичні дії, спрямовані на добровільне погашення заборгованості перед позивачем, та останнє не має на меті уникнення від виконання рішення суду .

Таким чином, оцінюючи викладені обставини справи, а саме відсутність вини ПП "Богуславське" у виникненні спору, що викликано специфікою діяльності підприємства, залежністю прибутку від погодних умов, посухою в Одеській області у 2019-2020 роках, а також враховуючи, що відповідач не ухиляється від виконання рішення суду та сплатив частину заборгованості на користь позивача, наявність наміру заявника здійснити добровільне погашення решти суми заборгованості, приймаючи до уваги здійснення ПП "Богуславське" господарської діяльності, результати якої (отримання прибутку від збирання та реалізації сільськогосподарських культур) нададуть можливість останньому погасити наявну заборгованість, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для розстрочки виконання рішення суду у справі №916/1559/20.

Доводи апеляційної скарги вищенаведених висновків суду не спростовують.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта про те, що розстрочення виконання рішення суду порушує справедливий баланс інтересів сторін у спорі, а саме права Банку, оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання щодо строку розстрочення виконання рішення, врахував баланс інтересів сторін, розстрочивши виконання рішення суду від 28.09.2020р. у справі №916/1559/20 в частині сплати 4 680 690,18 грн. (5 680 690,18 грн. (сума, стягнута за рішенням без урахування судового збору) - 1000000 грн., сплачений у добровільному порядку) наступним чином:

- до 28.06.2021 - 1 560 230,06 грн,

- до 28.07.2021 - 1 560 230,06 грн,

- до 28.08.2021 - 1 560 230,06 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, оскільки доводи апеляційної скарги, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, судова колегія доходить висновку про законність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, обґрунтованість, дотримання норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, що є підставою для залишення ухвали без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, судовий збір за апеляційний перегляд рішення покладається на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 136, 269, п.2 ч.1 ст.275, ч.4 ст.277, 281-284, 331 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ПроКредит Банк" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 25 листопада 2020 року по справі №916/1559/20 залишити без змін.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 11.02.2021 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.М. Головей

Суддя Н.М Принцевська