РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.02.2021Справа № 910/14167/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Макарчук С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський щебзавод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мозир Україна" про стягнення 334 688,35 грн., за участю представників позивача - Куцмиди В.І., ордер серія СА№106980 від 08.12.2020 року, відповідача - Дехтяренка С.В., довіреність № 8 від 22.09.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив про стягнення з відповідача 152 131 грн. 07 коп. збитків, які йому завдані відповідачем у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки №606 від 04.01.2019 року та Податкового кодексу України, в частині складання та своєчасної реєстрації податкових накладних, що позбавило позивача права отримати податковий кредит та, відповідно, зменшити податкові зобов`язання на суму 152 131,07 грн та про стягнення 182 557 грн. 28 коп. штрафу за п.п. 6.10, 6.11 договору постачання нафтопродуктів №606 від 04.01.2019 року на підставі ст.ст. 16, 22, 526, 610, 612, 623, 627, 712 ЦК України та ст.ст. 20, 174, 193, 216, 224 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

06.10.2020 року через канцелярію суду відповідач надав суду заяву із запереченнями розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2020 року суд ухвалив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначене на 11.11.2020 року.

23.10.2020 року через канцелярію суду відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не направляв вимог про надання ПН на адресу відповідача, що свідчить про те, що він не вживав жодних заходів для отримання податкового кредиту.

09.12.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву на 11.01.2021 року.

04.01.2021 року через канцелярію суду позивач надав суду відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.02.2020 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.01.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Коростенський щебзавод" (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мозир Україна" (постачальник, відповідач) був укладений договір постачання нафтопродуктів №606 (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався у відповідності з замовленнями передавати у власність покупця наступні нафтопродукти (товар): бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо.

Покупець зобов`язався приймати товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах договору (п.1.2 договору).

Кількість, асортимент і ціна товару вказуються в накладних (п.1.3 договору).

Згідно із п. 3.1 договору товар поставляється погодженими партіями, у відповідності з заявками покупця на постачання тої чи іншої партії товару. Заявка вважається оформленою покупцем належним чином, якщо в ній зазначено найменування, кількість, ціна товару та якщо вона була надіслана постачальнику письмово (факом або електронною поштою). Належним чином оформлена заявка є підставою для оформлення постачальником рахунку-фактури. Постачання товару підтверджується первинними документами (видатковою накладною) які підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Відповідно до п.6.1 договору сторона, винна в заподіянні збитків іншій стороні, зобов`язана відшкодувати такі збитки у повному обсязі.

Пунктами 6.10. договору передбачено, що продавець, який є платником ПДВ, зобов`язується своєчасно скласти та зареєструвати податкову накладну на товар в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з вимогами податкового законодавства, які діють на дату виникнення податкового зобов`язання.

На виконання умов договору у відповідності до рахунків на оплату №МУ000001651 та №МУ000001674 від 23.04.2019, позивач здійснив оплату за дизельне паливо:

- в кількості 38000 л. на суму 911 620,00 грн. (в т.ч. ПДВ 151 936,67 грн.), що підтверджується платіжним дорученням №799 від 23.04.2019 року на суму 911 620,00 грн;

- в кількості 48 л. на суму 1 166,40 грн (в т.ч. ПДВ 194,40 грн.), що підтверджується платіжним дорученням №823 від 24.04.2019 року на суму 1 166,40 грн.

Відповідач здійснив поставку товару, що підтверджується видатковими накладними №1607 від 24.04.2019 на суму 911 620,00 грн. та №1608 від 24.04.2019 на суму 1 166,40 грн.

Відповідно до податкових накладних №2466 від 23.04.2019 року на загальну суму 23,99 грн. (в т.ч. ПДВ - 4,00 грн.), та №2482 від 24.04.2019 року на загальну суму 23,30 грн. (в т.ч. ПДВ - 4,05 грн.) підтверджується факт того, що відповідач лише 10.07.2019 року, з простроченням, зареєстрував вказані податкові накладні та вказані податкові накладні складено на неповний обсяг поставленого товару за договором.

25.03.2020 року позивач звернувся із запитом №113 до Державної податкової служби України на отримання індивідуальної податкової консультації з приводу можливості включити до складу податкового кредиту суму ПДВ по вищевказаним податковим накладним, в яких невірно зазначена кількість поставленого товару, та по розрахунках коригуваннях, складених з метою виправлення допущених помилок в таких податкових накладних, виписаних та зареєстрованих в ЄРПН відповідача.

На даний запит 21.05.2020 року направлено відповідь позивачу від 08.05.2020 року за №1938/6/06/ІПК, відповідно до якої податкова накладна складається окремо на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Право на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту виникає у платника податку - покупця товарів/послуг на підставі складеної з дотриманням норм податкового законодавства податкової накладної, зареєстрованої в ЄРПН. Дані, зазначені в такій податковій накладній, мають відповідати первинним документам, складеним за операцією. Отже, зазначені документи є такими, що складені з порушенням норм ПКУ, а тому не можуть бути підставою для віднесення покупцем сум ПДВ, зазначених у них до податкового кредиту.

Таким чином, не виконання відповідачем належним чином визначеного законом обов`язку з реєстрації податкових накладних в свою чергу призвело до неможливості отримати позивачем податковий кредит по видатковим накладним №1607 від 24.04.2019 та №1608 від 24.04.2019 на суму 152 131,07 грн.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У відповідності до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

За приписами п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

З наведеного вище вбачається, що відповідач не виконав належним чином обов`язку, встановленого Податковим кодексом України та договором.

Судом було надано належну оцінку доводам відповідача, які викладені ним у відзиві на позовну заяву, проте посилання на те, що позивач не направляв вимог про надання податкових накладних на адресу відповідача не є підставою для невиконання відповідачем обов`язку визначеного Законом та договором щодо реєстрації належним чином податкових накладних.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, підтверджується наявність усіх елементів господарського правопорушення: бездіяльності відповідача щодо виконання визначеного законом та договором обов`язку зареєструвати податкові накладні, збитки у вигляді не отримання позивачем податкового кредиту на суму 152 131,07 грн., прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення суми ПДВ до податкового кредиту позивача, а також те, що це все відбулось з вини відповідача.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 152 131,07 грн. збитків є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути із відповідача штраф у розмірі 182 557,28 грн., передбачений п. 6.11. договору.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктами 6.10, 6.11 договору передбачено, що продавець, який є платником ПДВ, зобов`язується своєчасно скласти та зареєструвати податкову накладну на товар в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з вимогами податкового законодавства, які діють на дату виникнення податкового зобов`язання. У випадку невиконання продавцем вимог пункту 6.10 цього договору продавець сплачує упродовж 3 (трьох) банківських днів, з моменту отримання від покупця відповідної вимоги електронним або поштовим зв`язком, покупцю штраф розмірі 20% від вартості товару.

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мозир Україна" (02094, м. Київ, вул. Віскозна, 3, код 41692853) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коростенський щебзавод" (11502, Житомирська область, м. Коростень, вул. Каштанова, 3, код 01374567) 152 131 (сто п`ятдесят дві тисячі сто тридцять одна) грн. 07 коп. збитків, 182 557 (сто вісімдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 28 коп. штрафу та 5 020 (п`ять тисяч двадцять) грн. 33 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 15.02.2021р.

Суддя С.О. Чебикіна