ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2021 року м.Дніпро Справа № 904/3840/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Антоніка С.Г. (доповідач),

суддів Березкіної О.В., Дарміна М.О.

секретар судового засідання Абадей М.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.10.2020 року (повний текст оформлений 27.10.2020, суддя Топчій О.А.) у справі №904/3840/20

за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Соборна, б. 76)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Дніпротех» (69124, м. Звапоріжжя, вул. Випробувачів, б. 8)

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулося Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Павлоградвугілля» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство Дніпротех», в якому просить стягнути з відповідача штрафні санкції за порушення умов договору ремонту обладнання, його вузлів та комплектуючих, зазначених в специфікаціях, підписаних обома сторонами і які є невід`ємною частиною договору №8096-ПУ-УМТС-У від 30.04.2019 року у сумі 303 190,05 грн., з яких штраф 157 661,49 грн., пеня 145 528,56 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 року матеріали справи №904/3840/20 передано за територіальною підсудністю до господарського суду Запорізької області.

Рішенням господарського суду в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд вказав, що підписуючи акти виконаних робіт та, по суті, приймаючи від відповідача (підрядника) роботи, які виконані підрядником з порушенням строків їх виконання, позивач мав негайно заявити про допущені відповідачем відступи від умов договору щодо строків виконання відповідачем робіт, а доказом реалізації позивачем такого права може бути відповідний напис на акті приймання-передачі, будь-яка інша заява у письмовій формі. Крім того, суд зазначив, що позивач як замовник робіт з метою в подальшому притягнути відповідача до відповідальності (неустойка) за прострочення виконання робіт, при підписанні відповідних актів приймання-передачі мав право заявити про допущення підрядником у роботі відступів від умов договору (щодо строків виконання робіт). Однак, в наявних в матеріалах справі актах виконаних робіт, які підписані представниками та скріплені печатками сторін, зазначено, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має, у зв`язку з чим позивач втратив право посилатися на відступи від умов договору (прострочення виконання робіт), що виключає правомірність нараховування ним неустойки за прострочення виконання робіт за договором.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- акт приймання-передачі є первинним документом, який, відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджує зміст та обсяг господарської операції та її одиницю виміру, при цьому, акт приймання-передачі не є правочином, а тому примітки в акті стосовно того, що замовник не має претензій до підрядника не створюють жодних прав та обов`язків;

- додаткових угод про зміну строку виконання робіт, як це передбачено п.8.3 договору підряду №8096-ПУ-УМТС-У від 30.04.2019 року, між сторонами не укладалось, а отже, строк їх виконання є саме таким, як указано у Договорі;

- підписання акту виконаних робіт свідчить лише про факт виконання роботи та ніяким чином не спростовує виконання робіт з порушенням умов договору;

- норми статті 853 ЦК України застосовуються у випадку, якщо замовник при прийнятті результату роботи не заявив про неналежну якість роботи підрядника (явні або приховані недоліки), зазначивши про це в акті виконаних робіт, отже, в даному випадку, у подальшому замовник позбавлений права вимагати від підрядника усунення за його кошти будь-яких недоліків чи відступів від умов договору з приводу якості робіт.

Просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов.

28.12.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, в обгрунтування чого вказує, що розуміючи про порушення строків виконання робіт, позивач не заявив про відступи від умов договору підряду, а прийняв ці роботи без жодних претензій до строків їх виконання, про що зазначено в акті здачі-прийняття робіт.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О. від 11.12.2020 року поновлено строк на апеляційне оскарження у справі 904/3840/20. Відкрите апеляційне провадження у справі №904/3840/20. Розгляд справи призначено у судовому засіданні.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 30.04.2019 між ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» (замовником) та ТОВ «Науково-виробниче підприємство «Дніпротех» (підрядником) укладено договір підряду №8096-ПУ-УМТС-У, за умовами п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених даним договором, підрядник приймає на себе зобов`язання на свій ризик та за завданням замовника виконати із власних матеріалів ремонт (далі роботи) (код робіт згідно державного класифікатора продукції та послуг: 33.14.11-20.00 обладнання, його вузлів та комплектуючих , зазначених в специфікаціях, підписаних обома сторонами і які є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 1.3 договору, безпосередній перелік, обсяг, вартість робіт погоджуються сторонами у додатках, які є невід`ємними частинами договору.

Місце виконання робіт м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 5 (п. 1.5 Договору).

Пунктом 2.1.2 договору встановлено, що підрядник зобов`язаний виконати роботи протягом 45 робочих днів з моменту підписання відповідного акту приймання-передачі обладнання в ремонт, якщо інший строк не обумовлений сторонами в додатках до даного договору.

Згідно з п. 2.1.11 договору, підрядник зобов`язаний здати замовнику виконані роботи з оформленням акту приймання-передачі виконаних робіт та наданням акту випробування обладнання у відповідності з розробленою програмою випробувань. Акт виконаних робіт надається на пізніше 1-го числа місяця, наступного за звітним, якщо це вих./святк., то не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

У пункті 2.2.3 Договору сторонами було погоджено, що замовник зобов`язаний прийняти від підрядника виконані роботи по акту приймання-передачі виконаних робіт.

У п. 8.1 Договору сторони передбачили, що даний договір вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2019.

На виконання умов договору, сторонами підписано наступні документи:

- специфікацію №3 від 25.05.2019, за якою визначено вид обладнання, який підлягає ремонту, вартість робіт та строк виконання робіт 45 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі обладнання в ремонт. Відповідний акт підписано 21.05.2019.

09.08.2019 сторонами підписано акти здачі-прийняття робіт за специфікацією №3.

- специфікацію №5 від 04.06.2019, за якою визначено вид обладнання, який підлягає ремонту, вартість робіт та строк виконання робіт 45 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі обладнання в ремонт. Відповідний акт підписано 03.06.2019.

06.09.2019 сторонами підписано акт здачі-прийняття робіт за специфікацією №5.

- специфікацію №1 від 21.05.2019, за якою визначено вид обладнання, який підлягає ремонту, вартість робіт та строк виконання робіт 45 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі обладнання в ремонт. Відповідні акти підписано 16.05.2019 та 17.05.2019.

16.07.2019 та 06.09.2019 сторонами підписано акти здачі-прийняття робіт за специфікацією №1.

- специфікацію №4 від 28.05.2019, за якою визначено вид обладнання, який підлягає ремонту, вартість робіт та строк виконання робіт 45 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі обладнання в ремонт. Відповідний акт підписано 21.05.2019.

06.09.2019 сторонами підписано акти здачі-прийняття робіт за специфікацією №4.

- специфікацію №6 від 07.06.2019, за якою визначено вид обладнання, який підлягає ремонту, вартість робіт та строк виконання робіт 45 календарних днів з дати підписання акту приймання-передачі обладнання в ремонт. Відповідний акт підписано 03.06.2019.

29.07.2019 сторонами підписано акти здачі-прийняття робіт за специфікацією №6.

Посилаючись на те, що відповідачем порушено строки виконання робіт, передбачені договором, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 157 661,49 грн та пені у розмірі 145 528,56 грн.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За приписами частини 1 статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

За таких обставин, виходячи з аналізу норм статей 853, 882 ЦК України, слідує, що відсутність своєчасно висловлених зауважень до виконаних робіт свідчить про прийняття робіт. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Судом встановлено та вказані обставини не заперечуються відповідачем, що відповідач повинен був виконати обумовлені договором роботи в наступні строки:

- за специфікацією №1 - до 30.06.2019 та 01.07.2019 включно (фактично виконано 16.07.2019);

- за специфікацією №3 - до 05.07.2019 включно (фактично виконано 09.08.2019);

- за специфікацією №4 - до 05.07.2019 включно (фактично виконано 06.09.2019);

- за специфікацією №5 - до 18.07.2019 включно (фактично виконано 06.09.2019).

- за специфікацією №6 - до 18.07.2019 включно (фактично виконано 29.07.2019).

Отже, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем строків виконання робіт за спірним договором.

Водночас, як зазначалося раніше, уповноваженими представниками сторін підписано низьку актів здачі-приймання виконаних робіт.

У цих актах вказано, що сторони визнають строки умовою договору підряду в розуміння статті 853 Цивільного кодексу України. Підписанням цього акту замовник підтверджує відсутність будь-яких відступів від умов договору підряду або інших недоліків у виконаних підрядником роботах, в тому числі щодо строків виконання робіт. Замовник не має жодних претензій щодо якості, кількості та строків виконаних робіт. Сторони претензій одна до одної не мають.

Позивач, підписавши акти здачі-приймання робіт, фактично повідомив відповідача, що претензій по строкам виконання робіт не має.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження № 61-22315сво18) зроблено висновок про те, що добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Поведінка позивача, який заявив про відсутність претензій щодо строку виконання робіт, а потім пред?являє позов про стягнення штрафних санкцій за порушення строків виконання робіт суперечить добросовісності та чесній діловій репутації.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з рішенням суду.

З огляду на викладене підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні. Апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.10.2020 року у справі №904/3840/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11.02.2021р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О. Дармін