ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2021 р. Справа№ 910/13962/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання: Пастернак О.С.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 02.02.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАТУС-ТРЕЙД"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 26.11.2020 (повний текст складено - 27.11.2020)

про відмову у задоволенні скарги на дії приватного виконавця

виконавчого округу м. Києва

Телявського Анатолія Миколайовича

у справі №910/13962/19 (суддя - Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БР-ЛОГІСТИК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАТУС-ТРЕЙД"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Акціонерного товариства "Банк Альянс"

про стягнення 19 047 419,75 грн

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАТУС-ТРЕЙД" (надалі - відповідач, скаржник, ТОВ "СТАТУС-ТРЕЙД") звернулося до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича у справі №910/13962/19.

Скарга ТОВ "СТАТУС-ТРЕЙД" з посиланням на приписи ст. 16 Закону України "Про виконавче провадження", п. 10 Розділу ІІ наказу Міністерства Юстиції України №512/5 від 02.04.2012 "Про затвердження інструкції з організації примусового виконання рішень" обґрунтована тим, що приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М. (надалі - приватний виконавець Телявський А.М.) не переконавшись у наявності відповідних повноважень щодо представника Товариства з обмеженою відповідальністю "БР-ЛОГІСТИК" (надалі - стягувач, ТОВ "БР-ЛОГІСТИК"), не перевіривши наказ про призначення керівника та його повноваження згідно статуту товариства, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №62719326 з примусового виконання наказу №910/13962/19 від 16.07.2020.

В свою чергу, приватний виконавець Телявський А.М. подав до господарського суду першої інстанції пояснення щодо згаданої скарги, в яких зазначив, зокрема про те, що виніс оскаржувану постанову на підставі заяви стягувача про примусове виконання рішення, оригіналу наказу №910/13962/19, виданого 16.07.2020 Господарським судом міста Києва. При цьому, виконавчий документ відповідав вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак були відсутні підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувану.

Водночас приватний виконавець Телявський А.М. звернув увагу суду на те, що стягувач звернувшись із заявою про відкриття виконавчого провадження №б/н від 03.08.2020 надав копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "БР-ЛОГІСТИК", з якої вбачається, що керівником юридичної особи є Семушін Юрій Рафаілович (підписант заяви). Тобто, Семушін Ю.Р. має право вчиняти юридичні дії від імені вказаної юридичної особи без довіреності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/13962/19 відмовлено ТОВ "СТАТУС-ТРЕЙД" у задоволенні скарги на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича повністю.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що викладені скаржником обставини щодо недотримання приватним виконавцем Телявським А.М. вимог Закону України "Про виконавче провадження" не знайшли свого підтвердження, вчинені ним дії були проведені відповідно до названого Закону, в межах повноважень, а тому місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження №62719326 від 04.08.2020 та зобов`язання приватного виконавця її скасувати.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду першої інстанції, скаржник звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/13962/19 та постановити нове судове рішення, яким скаргу ТОВ "СТАТУС-ТРЕЙД" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, не відповідає критеріям законності. Відтак, оскаржуване судове рішення прийняте із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не надано правової оцінки діям приватного виконавця Телявського А.М. стосовно дотримання вимог ст. 16 Закону України "Про виконавче провадження", чим порушено основні засади рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Висновок місцевого господарського суду про те, що приватний виконавець Телявський А.М. при перевірці поданої заяви про відкриття виконавчого провадження №б/н від 03.08.2020 міг використовувати внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості щодо повноважень на представництво особи у виконавчому провадженні, не відповідає приписам чинного законодавста та суперечить положенням п. 10 Розділу ІІ наказу Міністерства Юстиції України №512/5 від 02.04.2012 "Про затвердження інструкції з організації примусового виконання рішень".

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2020 апеляційну скаргу ТОВ "СТАТУС-ТРЕЙД" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя (суддя - доповідач) Зубець Л.П., судді: Алданова С.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/13962/19 за апеляційною скаргою ТОВ "СТАТУС-ТРЕЙД" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2020, призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 12.01.2021.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

22.12.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від приватного виконавця Телявського А.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги повністю, оскільки відсутні будь - які правові підстави для визнання дій щодо відкриття виконавчого провадження незаконними.

У зв`язку із перебуванням головуючої судді Зубець Л.П. на лікарняному, розгляд апеляційної скарги ТОВ "СТАТУС-ТРЕЙД" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/13962/19, призначений на 12.01.2021 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2021 справу №910/13962/19 за апеляційною скаргою ТОВ "СТАТУС-ТРЕЙД" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.02.2021.

01.02.2021 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від приватного виконавця Телявського А.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що 02.02.2021 останній прийматиме участь у судовому засіданні по справі №2-1214/11 в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва.

У судове засідання 02.02.2021 з`явилися представники сторін. Третя особа, приватний виконавець Телявський А.М. представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов`язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників третьої особи, приватного виконавця Телявського А.М. не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

В силу приписів статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

Судом також враховано, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі третьої особи, приватного виконавця Телявського А.М., а тому відмовляє останньому в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 02.02.2021 представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким визнати неправомірними дії приватного виконавця Телявського А.М., скасувавши при цьому винесену постанову про відкриття виконавчого провадження.

Представник позивача у судовому засіданні 02.02.2021 проти доводів апеляційної скарги заперечував, з підстав їх необґрунтованості, зазначивши при цьому, що в день звернення до приватного виконавця Телявського А.М. із заявою про відкриття виконавчого провадження було подано для долучення до зазначеної заяви належним чином завірені копії протоколу №01/17 загальних зборів учасників товариства, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "БР-ЛОГІСТИК", відповідно просив апеляційний господарський суд залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Згідно із ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні 02.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, у жовтні 2019 року ТОВ "БР-ЛОГІСТИК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "СТАТУС-ТРЕЙД" про стягнення коштів, з яких: попередня оплата - 12 184 382, 61 грн, 3 % річних - 386 562, 04 грн, інфляційні втрати - 1 166 045, 36 грн, проценти за ч. 3 ст. 693 ЦК України - 2 477 390, 54 грн, проценти за ч. 2 ст. 1214 ЦК України - 2 833 039, 20 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у справі №910/13962/19 позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача суму попередньої оплати за договором поставки №СТВГ-180330-001 від 30.08.2018 в розмірі 12 184 382, 61 грн, проценти річних нарахованих на суму попередньої оплати у розмірі 5 302 962, 71 грн та судовий збір у розмірі 262 310, 18 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва суду від 29.01.2020 у справі №910/13962/19 видано наказ від 16.07.2020.

03.08.2020 ТОВ "БР-ЛОГІСТИК" (стягувач) звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 у справі №910/13962/19. Подана заява підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "БР-ЛОГІСТИК" Семушіним Ю.Р.

04.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62719326 на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 у справі №910/13962/19.

Боржник вважаючи вказану постанову неправомірною, звернувся до місцевого господарського суду зі скаргою на дії приватного виконавця Телявського А.М., в якій просив визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження №62719326 від 04.08.2020 та зобов`язати приватного виконавця Телявського А.М. скасувати згадану постанову.

Скаржник зазначив, що приватний виконавець Телявський А.М. не переконався у наявності відповідних повноважень підписанта заяви про відкриття виконавчого провадження, оскільки в додатках до вказаної заяви не зазначені інші документи, окрім наказу суду, у зв`язку з чим такі документи, зокрема, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо ТОВ "БР-ЛОГІСТИК", могли бути долучені після відкриття виконавчого провадження.

Суд першої інстанції враховуючи положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, керуючись принципами розумності та справедливості, дійшов висновку про відмову в задоволенні зазначеної скарги.

Здійснивши перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, надаючи правову оцінку обставинам справи, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до положень Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Однією з засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Конституційний Суд України у рішенні від 15.05.2019 №2-рп(ІІ)/2019) наголосив, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист: невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

За приписами ст. 129 Конституції України та ст. 326 ГПК України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі - Закон).

Відповідно до статті 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.

Статтею 26 Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, після набрання законної сили судового рішення, 16.07.2020 Господарським судом міста Києва видано наказ №910/13962/19.

В подальшому ТОВ "БР-ЛОГІСТИК" (стягувач) звернулося до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 у справі №910/13962/19. Подана заява підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "БР-ЛОГІСТИК" Семушіним Ю.Р.

Тобто приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження №62719326 на підставі заяви стягувача про примусове виконання рішення, оригіналу наказу №910/13962/19, виданого 16.07.2020 Господарським судом міста Києва, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

При цьому, виконавчий документ відповідає вимогам ст. 4 Закону, а відтак колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувану.

Згідно з частинами 3, 4 статті 16 Закону представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (положення статті 92 ЦК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "БР-ЛОГІСТИК" є Семушін Ю.Р., відомості щодо обмеження повноважень якого відсутні, що підтверджується із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Враховуючи наведене вище, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості щодо керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "БР-ЛОГІСТИК" Семушіна Ю.Р. є відкритими та вважаються достовірними, а відтак приватний виконавець при перевірці поданої заяви про відкриття виконавчого провадження міг використовувати внесені до реєстру відомості щодо наявності у Семушіна Ю.Р. повноважень на представництво юридичної особи у виконавчому провадженні.

При цьому, відповідні дані є загальнодоступними та чинним законодавством не вимагається надання до заяви про відкриття виконавчого провадження такої виписки.

Відтак, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для визнання неправомірною постанови про відкриття виконавчого провадження №62719326 від 04.08.2020 та зобов`язання приватного виконавця її скасувати.

Частиною першою статті 18 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 8 статті 19 Закону визначено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав вважати незаконними дії приватного виконавця у виконавчому провадженні та порушення прав чи інтересів скаржника, а тому відсутні підстави для задоволення як скарги на дії приватного виконавця Телявського А.М., так і апеляційної скарги ТОВ "СТАТУС-ТРЕЙД".

Згідно зі ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що при винесенні ухвали від 26.11.2020 у справі №910/13962/19 місцевим господарським судом було дотримано норми процесуального права, повно та всебічно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАТУС-ТРЕЙД" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/13962/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/13962/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАТУС-ТРЕЙД".

4. Матеріали справи №910/13962/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 12.02.2021.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

А.І. Мартюк