ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2021м. ДніпроСправа № 904/5535/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 9; ідентифікаційний код 31316718)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРВТОРУТИЛІЗАЦІЯ" (52071, селище Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області, вул. Наукова, буд. 1; ідентифікаційний код 38527887)

про стягнення 30 761 грн. 55 коп.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№4841/20 від 09.10.2020р.), в якій просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРВТОРУТИЛІЗАЦІЯ" 30 761 грн. 55 коп., що складає 14 081 грн. 14 коп. - заборгованості за послуги, надані відповідно до умов Договору від 16.01.2016 №98121 про надання послуг з організації перевезення відправлень, 2 946 грн. 57 коп. - пені, 11 634 грн. 36 коп. - 30% річних та 2 099 грн. 48 коп. - інфляційних витрат.

Також просить стягнути з відповідача 2 102 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.10.2020 відповідач отримав 22.10.2020, що підтверджується повернутим до Господарського суду Дніпропетровської області поштовим повідомленням з підписом уповноваженої особи відповідача.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала суду була надіслана учасникам процесу завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013р. №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідного судового процесуального документу. За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та про необхідність подання витребуваних судом документів.

При цьому, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідач своїм правом на подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

Пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Таким чином, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається 16.01.2016 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА", як експедитором та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРВТОРУТИЛІЗАЦІЯ", як замовником було укладено договір №98121 (надалі - Договір) відповідно до пункту 1.1 якого, експедитор зобов`язується за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу інших послуг, пов`язаних із організацією перевезення відправлення (послуги), а замовник зобов`язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором.

За надані експедитором послуги замовник сплачує експедитору винагороду згідно з чинними тарифами експедитора розміщеними на офіційному сайті експедитора novaposhta.ua (пункт 2.3 Договору).

Загальна ціна цього договору складається із вартості послуг, наданих експедитором протягом строку дії договору. Оплата вартості наданих експедитором послуг відбувається за чинними тарифами експедитора шляхом перерахування замовником на поточний рахунок експедитора коштів у розмірі 100% вартості наданих послуг упродовж 2(двох) банківських днів після виконання замовлення на підставі актів наданих послуг експедитора та рахунку-фактури (пункт 5.1 Договору).

Відповідно до ппункт 5.2 Договору, експедитор складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає замовнику підписані та скріплені печаткою акти наданих послуг у двох примірниках для підписання замовником.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом 1 року з дати підписання, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами всіх зобов`язань згідно з цим договором. У разі, якщо ні одна із сторін договору письмово за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, строк дії договору пролонгується (продовжується) на один рік на тих же самих умовах (пункт 8.1 Договору).

На виконання умов Договору позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажу, про що свідчать акти здачі-приймання виконаних робіт: №НП/3-0107069 від 10.10.2017, №НП/3-0110932 від 20.10.2017,№НП/3-0117056 від 31.10.2017, №НП/3-120630 від 10.11.2017, №НП/3-0121177 від 20.11.2017, №НП/3-0129038 від 30.11.2017, № НП/3-0134830 від 10.12.2017, №НП/3-0138270 від 20.12.2017 (а.с.6-12).

Загальна вартість наданих послуг становить - 14 081 грн.14коп. Акти здачі приймання виконаних робіт підписані сторонами без зауважень.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи; для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг; неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо; інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку; права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку; підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку; відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи; копії первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку можуть бути вилучені у підприємства лише за рішенням відповідних органів, прийнятим у межах їх повноважень, передбачених законами; обов`язковим є складання реєстру документів, що вилучаються у порядку, встановленому законодавством; вилучення оригіналів таких документів та регістрів забороняється, крім випадків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством (стаття 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Отже, судом встановлено, що надані первинні документи на загальну суму 14 081 грн. 14 коп., що складені між позивачем та відповідачем містять всі обов`язкові реквізити, передбачені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і в розумінні вказаного Закону є такими, що підтверджують здійснення господарської операції по постачанню позивачем відповідачу товару.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що замовник упродовж 2 робочих днів з дати отримання актів наданих послуг від експедитора підписує надані експедитором 2 примірники актів наданих послуг та повертає експедитору 1 примірник підписаного акту або в той самий строк надає експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Не підписання замовником актів упродовж 2-х робочих днів з дня отримання актів від експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання замовником повного виконання експедитором своїх зобов`язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії замовника відсутні й замовник зобов`язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманим рахунком та актами наданих послуг.

Проте, в порушення умов Договору відповідачем не було сплачено кошти за послуги перевезення в повному обсязі.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Отже, строк оплати за наді позивачем послуги є таким, що настав, і відповідач повинен був здійснити оплату за отримані послуги з перевезення вантажу.

Відповідно до частини 1 статті 909 Цивільного кодексу України, за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 14081 грн.14 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 6.3.1 Договору визначено, що за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих експедитором послуг замовник сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та 30 % річних від суми заборгованості. Строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань є більшим ніж це передбачено частиною 6 статті 232 Господарського процесуального кодексу України, і становить 1 рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

За розрахунком позивача розмір пені становить 2 946 грн. 57коп. за загальний період з 25.09.2019 по 25.09.2020.

Перевіривши розрахунок, судом встановлено, що він є необґрунтованим та невірним, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Умовами п.6.3.1 договору передбачено, що строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань становить 1 рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Судом встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку було невірно встановлено початок періоду прострочення.

Надання послуг позивачем відповідачу здійснювалось у період з 10 вересня по 20 грудня 2017 року, тобто відповідач повинен розрахуватися з позивачем не пізніше 22.12.2017.

Отже, строк нарахування штрафних санкцій закінчується 22.12.2018. Враховуючи, що позивачем заявлено до стягнення пеню, нараховану за період з 25.09.2019 по 25.09.2020 у розмірі 2 946 грн. 57коп., в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у сумі 2 099 грн. 48 коп. за загальний період з січня 2018 по серпень 2020 та 30% річних за загальний період з 25.12.2017 по 25.09.2020 у сумі 11 634 грн.36 коп.

Розрахунок 30% річних та інфляційних нарахувань, є обґрунтованим та вірним.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1900грн. 65 коп.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 9; ідентифікаційний код 31316718) до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРВТОРУТИЛІЗАЦІЯ" (52071, селище Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області, вул. Наукова, буд. 1; ідентифікаційний код 38527887) про стягнення 30 761 грн. 55 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРВТОРУТИЛІЗАЦІЯ" (52071, селище Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області, вул. Наукова, буд. 1; ідентифікаційний код 38527887) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ПОШТА" (03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корпус 1, поверх 9; ідентифікаційний код 31316718) 14 081 (одна тисяча вісімдесят одна) грн. 14 коп. основного боргу, 2 099 (дві тисячі дев`яносто дев`ять) грн. 48 коп. інфляційних нарахувань, 11 634 (одинадцять тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 36 коп. - 30% річних та 1 900 (одна тисяча дев`ятсот) грн. 65 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

12.02.2021.