ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3973/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Кузіва Володимира Васильовича, Івано-Франківська область, с.Криворівна
до Фізичної особи-підприємця Трайтель Романа Олеговича, м.Харків
про стягнення коштів 12 500,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Кузів Володимир Васильович (позивач) звернувся до Господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Трайтель Романа Олеговича (відповідач) заборгованість у розмірі 12500,00 грн. за договором-заявкою №04/04/2020 від 04.03.2020 на транспортно-експедиційні послуги перевезення вантажу. Судовий збір в сумі 2102,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн. позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов заявки №04/04/2020 від 04.03.2020 на транспортно-експедиційні послуги перевезення вантажу в частині здійснення оплати за надані позивачем транспортні послуги.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.12.2020 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Кузіва Володимира Васильовича залишено без руху, зобов`язано позивача протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути виявлені недоліки та надати суду засвідчені у відповідності до вимог чинного законодавства копій усіх додатків до позову (відповідно до пункту 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003); належних доказів надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами ФОП Трайтелю Роману Олеговичу.

04.01.2021 позивачем усунено недоліки, які були підставою для винесення ухвали від 14.12.2020 та разом з заявою (вх.№62) надано відповідні докази до суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.01.2021 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Так, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.01.2021 була направлена на адресу відповідача - 61055, м.Харків, вул. Миру, 44, кв.17, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернулась до суду без доказів вручення відповідачеві з відміткою пошти "адресат відсутній за вказаною адресою". Дана адреса відповідача також зазначена позивачем в позовній заяві.

Поряд із цим, направлена на адресу відповідача ухвала суду від 14.12.2020 про залишення позовної заяви без руху була отримана відповідачем 23.12.2020, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №032893 (а.с.91).

Згідно із ч.1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

04.03.2020 між фізичною особою-підприємцем Кузівим Володимиром Васильовичем (надалі - позивач, експедитор) та фізичною особою-підприємцем Трайтелем Романом Олеговичем (надалі-відповідач, замовник) було укладено Договір-заявка №04/04/2020 на транспортно-експедиційні послуги перевезення вантажу.

Відповідно до умов зазначеного договору маршрут перевезення встановлено - м.Запоріжжя, м.Дніпро, м. Кривий Ріг - м.Чернівці, м.Снятин Івано-Франківська область.

Датою та місце завантаження: 05.03.2020р., м.Запоріжжя, м.Дніпро, м.Кривий Ріг. Розвантаження вантажу: м.Чернівці, м.Снятин, Івано-Франківська обл. Вага, об`єм вантажу - 4 т, 6 м.

Ставка фрахту і форма оплати у договорі-заявці №04/03/2020 встановлена наступна - 12500 б/г без ПДВ, на протязі 5 банківських днів після отримання оригіналів документів.

Марка авто - ДАФ НОМЕР_1 .

Як зазначає позивач у позовній заяві, ним було здійснено перевезення на адресу розвантаження, вказаної в договорі-заявці № 04/03/2020 від 04.03.2020 р., за товарно-транспортною накладною № 104 від 06.03.2020. Проте відповідачем, вартість наданих послуг за договором-заявкою №04/03/2020 оплачено так і не було, направлений на адресу відповідача акт прийняття робіт (надання послуг) №5/03 від 06.03.2020 не був відповідачем підписаний та повернутий позивачу, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цією позовною заявою про стягнення з ФОП Трайтеля Р.О. заборгованості у розмірі 12 500,00 грн. за договором - заявкою №04/04/2020 від 04.03.2020 на транспортно-експедиційні послуги перевезення вантажу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв діловою обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст.193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать матеріали справи, укладений між сторонами договір - є договором транспортного експедирування, що підпадає під правове регулювання глави 65 ЦК України (ст. ст. 929 - 935 ЦК України).

В силу дії ч. 1 ст. 306 ГК України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату; договір перевезення укладається в письмовій формі; укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства; умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до приписів ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо), відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом (міжнародними товарно-транспортними накладними СМЕ) або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Позивачем на підтвердження надання ним транспортно-експедиційних послуг перевезення вантажу надано товарно-транспортну накладну №104 від 06.03.2020, рахунок-фактуру №5/03 від 05.03.2020 та непідписаний з боку відповідача Акт прийняття робіт (надання послуг) №5/03 від 06.03.2020

Судом, при дослідженні товарно-транспортної накладної №104 від 06.03.2020 (а.с.66) встановлено, що відомості зазначені в цій накладній не збігаються з інформацією, яка зазначена в Договорі-заявці №04/03/2020 від 04.03.2020.

Так, в товарно-транспортній накладній №104 від 06.03.2020 зазначено замовником Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗАХІДНА МЕТИЗНА КОМПАНІЯ», проте як в Договорі-заявці №04/03/2020 замовником є ФОП Трайтель Р.О. Крім цього, не збігається також інформація стосовно ваги, об`єму вантажу та марки, державного номеру автомобіля на якому мало бути здійснюватись перевезення вантажу. У Договорі - заявці 04/03/2020 визначено об`єм та розмір вантажу - 4т, 6 м., марка та державний номер автомобіля - ДАФ НОМЕР_1 , проте як у товарно-транспортній накладній №104 від 06.03.2020 об`єм вантажу складає 1072 кг., автомобіль - DAF LF 45.220.

Також, в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу відповідача рахунку на оплату послуг, акту приймання робіт №5/03 від 06.03.2020 та оригіналів документів, що передбачено п.5 Договору- заявки №04/03/2020 від 04.03.2020. (оплата здійснюється на протязі 5 банківських днів після отримання оригіналів документів).

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку про необгрунтованість та недоведеність позовних вимог позивача.

Відповідно ст. 55 Конституції України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 73 ГПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи принципи справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 123, 126, 129, 165, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 247, 252, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "11" лютого 2021 р.

Суддя С.Ч. Жельне