РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.01.2021Справа № 910/9471/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., за участю секретаря судового засідання Бараненко Н.І., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Приватного акціонерного товариства «Укратоменергобуд» (01014, м.Київ, вул.Верхня, 3-5, )

до Дочірнього підприємства «Проектний інститут «Київський Промбудпроект» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» (01030, м. Київ, вул. М.Коцюбинського, 1, )

про стягнення 226609,07грн.

Представники сторін:

від позивача: Тараненко К.С. - адвокат

від відповідача: Сьомочкіна Є.М. - адвокат

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Укратоменергобуд» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Проектний інститут «Київський Промбудпроект» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» про стягнення 36 345,00 грн безпідставно набутих коштів, 69 548,25 грн оплати за послуги генерального підряду, 4981,86 грн 3% річних, 9423,79 грн інфляційних втрат за несплату послуг генпідряду, 86 726,72 грн пені, 19583,45 грн штрафу за невиконання підрядних робіт.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору підряду № 4664/02/15-02СП на розробку проектно-кошторисної документації виконання проектних робіт від 12.03.2015 позивачем сплачено 500 000,00 грн, відповідачем виконано 1 етап робіт за актом №№ 1 та 44 від 25.01.2018 на загальну суму 463 655,00 грн, при цьому роботи за 2 та 3 етапом не виконано, неодноразові вимоги щодо виконання робіт та передачі проектно-кошторисної документації залишені без розгляду, а тому відповідач зобов`язаний повернути 36 345,00 грн грошових коштів, які за доводами позивача, є безпідставно набутими та сплатити 69 548,25 грн вартості послуг генерального підряду по 1 етапу, 3% річних, інфляційних втрат за прострочення їх оплати, а також пеню та штраф штрафу за несвоєчасне виконання зобов`язання з виконання робіт по 2, 3 етапах.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.07.2020 відкрив провадження у справі за правилами загального провадження, підготовче засідання призначив на 04.08.2020.

27.07.2020 відповідач подав заяву про продовження строку надання відзиву та відкладення підготовчого засідання у зв`язку із неотриманням матеріалів позову та необхідністю часу уповноваженому представнику для ознайомлення із матеріалами справи.

У судовому засіданні 04.08.2020 суд встановив відповідачу строку для подачі відзиву на позов до 11.08.2020, оголосив перерву у підготовчому засіданні до 01.09.2020.

13.08.2020 відповідач засобами поштового зв`язку (відправлено 11.08.2020) подав відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву.

Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач у відзиві зазначив про відсутність своєї вини у простроченні виконанні робіт за 2 та 3 етапами, оскільки за умовами договору забезпечення проведення експертизи проектно-кошторисної документації здійснює позивач; на відповідача покладено зобов`язання лише супроводу експертизи, захисту рішень та коригування документації під час експертизи, однак у зв`язку із затримкою в отриманні та передачі позивачем відповідачу всіх необхідних вихідних даних (дозвільних документів), терміни експертизи були продовжені, що підтверджено листуванням сторін, в подальшому у зв`язку із передачею для експертизи позивачем Технічного завдання, яке виконавцем не було узгоджене, виникла необхідність у значно більшому обсязі додаткових робіт, які не були передбачені договором та кошторисом, фактично відповідачем виконано роботи за 2 та 3 етапами у липні 2019, та є повністю готовими до передачі позивачу, але не передані у звязку із виникнення неузгодження сторонами вартості, переліку та порядку оплати додаткових робіт. Учасник справи вимоги про повернення коштів у заявленій сумі вважає безпідставними з огляду на виконання робіт та вказує на їх використання в рахунок оплати робіт за 2,3 етапами, а надання послуги генпідряду не доведеними належними засобами доказування, враховуючи відсутність документального підтвердження їх надання, складання відповідних актів наданих послуг, та відповідно просить відмовити у стягненні штрафних санкцій та відсотків, як похідних вимог.

У зустрічному позові відповідач просив зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Укратоменергобуд» укласти із Дочірнім підприємством «Проектний інститут «Київський Промбудпроект» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» додаткову угоду № 2 до договору підряду № 4664/02/15-02СП від 12.03.2015 на розробку проектно-кошторисної документації виконання проектних робіт в редакції відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 зустрічну позовну заяву повернуто відповідачу на підставі п.2 ч. 5 ст. 174 ГПК України з огляду на порушення правил об`єднання позовних вимог.

У підготовчому засіданні 01.09.2020 представник відповідача подала клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, та заявила усне клопотання про оголошення перерви у підготовчому засіданні. Судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 10.09.2020

У підготовчому засіданні 10.09.2020 представник відповідача подала клопотання про витребування доказів, яке суд протокольною ухвалив залишив без розгляду на підставі ч. 2 ст.118 ГПК України, як таке, що подане із пропуском встановленого строку без відповідного клопотання про його поновлення. Також представник відповідача подала клопотання про виклик свідка, у задоволенні якого судом відмовлено за недоведеністю підстав. Представник позивача не з`явився, про дату та час підготовчого засідання повідомлявся належним чином, суд оголосив перерву до 01.10.2020.

11.09.2020 через відділ діловодства суду представником відповідача подані клопотання про поновлення процесуальних строків, визнання причин пропуску строків поважними і долучення доказів та клопотання про поновлення процесуальних строків, визнання причин пропуску строків поважними, долучення доказів і витребування додаткових доказів.

21.09.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив, відповідно до змісту якої стверджує, що нове Технічне завдання погоджене відповідачем, про що свідчить підписання сторонами додаткової угоди № 1 від 10.12.2018 до договору, єдиним належним підтвердженням виконання робіт за 2 та 3 етапами є передача позивачу відкорегованої відповідно до зауважень експертної організації проектної документації та зведеного кошторисного розрахунку за накладною та підписання актів здачі-приймання виконаних робіт, враховуючи відсутність яких наразі роботи за 2 та 3 етапами відповідачем не передані, що останнім підтверджено у відзиві та є наслідком застосування штрафних санкцій; щодо послуг генпідряду вказує, що акти наданих послуг генпідряду направлені відповідачу листом № 65 від 31.01.2018, посилання відповідача на обов`язковість підписання додаткової угоди про збільшення вартості робіт вважає безпідставним, просить задовольнити позов у повному обсязі.

01.10.2020 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в якому категорично не погоджується із аргументами позивача та вказує, що позивач безпідставно відмовляється від прийняття робіт за 2, 3 етапами та їх оплати відповідно до обсягу фактично виконаних додаткових робіт, виконання робіт підтверджено здійсненням відповідачем супроводження відповідної державної експертизи проектно-кошторисної документації та отримання позитивного Експертного Звіту від 19.07.2019, затримка у виконанні робіт сталась за результаті дій саме замовника.

У судовому засіданні 01.10.2020, за результатами розгляду клопотань, суд поновив строк для долучення документів до матеріалів справи, у задоволенні клопотання про витребування додаткових доказів у справі судом відмовлено, з тих підстав, що витребувані документи не стосуються предмету спору у даній справі.

В судовому засіданні представником відповідача подане клопотання про призначення судової експертизі у справі на вирішення якої поставити наступні питання: 1) Чи передбачають завдання на проектування від 10.10.2018 більший обсяг робіт у порівнянні з технічним завданням 12.03.2015? Якщо так, наскільки обсяг робіт є збільшеним (у відсотковому співвідношенні)? 2) Яка вартість додаткових проектних робіт відповідача по договору підряду № 4664/02/15-02СП від 12.03.2015, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 10.12.2018 до Договору, згідно зі зведеним кошторис ним розрахунком, що пройшов державну експертизу згідно з експертним звітом від 19.07.2019 (в цінах станом на 05.07.2019)?

Представник позивача проти вказаного клопотання про призначення судової експертизи заперечив, з тих підстав що питання поставлені в клопотанні щодо додаткових витрат не стосуються предмету спору.

За результатами розгляду клопотання про призначення судової експертизи суд, врахувавши дійсні обставини справи та характер спірних правовідносин, встановивши, що запропоновані учасником справи питання та обґрунтування необхідності призначення експертизи направлені для встановлення фактів та обставин правовідносин сторін, які не є предметом розгляду даної справи, дійшов висновку про відсутність процесуальних підстав для призначення у цій справі судової експертизи.

01.10.2020 суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 13.10.2020.

Судове засідання 13.10.2020 не відбулося у зв`язку із перебуванням судді Ярмак О.М. у відпустці (самоізоляція) та в подальшому на лікарняному.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 30.11.2020, враховуючи повернення судді Ярмак О.М. з лікарняного, призначив підготовче засідання у справі на 10.12.2020.

У судовому засіданні 10.12.2020 відповідач подала клопотання про застосування позовної давності в частині вимог про стягнення штрафних санкцій, а також додаткові пояснення по справі. Представник позивача підтримала заявлені вимоги у повному обсязі. Суд за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, протокольною ухвалою закрив підготовче засідання та призначив розгляд справи по суті спору на 26.01.2021.

У судовому засіданні 26.01.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти позову заперечувала.

Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

12.03.2015 між позивачем - ПАТ «Укратоменергобуд» (замовник за договором) та відповідачем - ДП «Проектний інститут «Київський Промбудпроект» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» (виконавець) був укладений договір підряду № 4664/02/15-02СП на розробку проектно-кошторисної документації виконання проектних робіт, за умовами якого виконавець зобов`язався виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації «Розробка проектно-кошторисної документації на реконструкцію табору «Морський» ДП УДЦ «Молода гвардія» в м.Одеса» на підставі технічного завдання на проектування, затвердженого замовником, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи відповідно до умова цього договору.

У Додатках № 1, 3 до договору сторонами погоджено Технічне завдання на проектування, Календарний план робіт.

Відповідно до п.2.1 договору узгоджено, що договірна ціна згідно з протоколом погодження договірної ціни становить 1 448 919,60 грн та складається з договірної ціни на розробку проектно-кошторисної документації стадії «Проект 579 597,84 грн та договірної ціни на розробку проектно-кошторисної документації стадії «Робоча документація» 869351,76 грн.

За умовами п.2.2 договору, розрахунки за цим Договором здійснюються замовником шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок виконавця наступним чином:

- розрахунки за розробку проектно-кошторисної документації (надалі - розробка ПКД) стадії «Проект» здійснюються: не пізніше 5-ти банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору замовник перераховує виконавцю аванс в розмірі 30% вартості розробки стадії "проект",що складає 173870,35 грн. (п.2.2.1.1), на підставі підписаного сторонами акту дачі-приймання ПКД стадії «Проект» замовник не пізніше 5-ти банківських днів з моменту підписання перераховує виконавцю кошти в розмірі 50% договірної ціни розробки ПКД стадії «Проект», 289783,92 грн. (п.2.2.1.2). Остаточний розрахунок за розробку ПКД стадії "проект" в розмірі 20% її вартості, що становить 115913,57 грн. замовник здійснює не пізніше 5-ти банківських днів після отримання від виконавця по накладній відкоригованої, відповідно зауважень органів державної експертизи, проектно-кошторисної документації у повному об`ємі згідно ДБН; отримання позитивного висновку органів державної експертизи на проектно- кошторисну документацію стадії «Проект».

- розрахунки за розробку ПКД стадії "Робоча документація" здійснюються наступним чином: до початку розробки ПКД "Робоча документація" згідно з Календарним планом замовник перераховує аванс у розмірі 50% від договірної ціни стадії, що становить 434675,88 грн (п.2.2.2.1), остаточний розрахунок в розмірі 50% її вартості, що становить 434675,88 грн. замовник здійснює не пізніше 5-ти банківських днів після отримання від Виконавця по накладній робочої документації на підставі підписаного акту здачі-приймання виконаних робіт, або на підставі п. 4.7. (п.2.2.2.2 договору).

В подальшому додатковою угодою № 1 від 24.10.2018 до договору № 4664/02/15-02СП від 23.03.2015 сторони встановили вартість проектних робіт за договором шляхом перерахунку вартості робіт, які підлягають виконанню у 2018 році, у зв`язку із чим виклали п.2.1 в іншій редакції, визначивши договірну ціну у сумі 679870,35 грн. та зазначивши, що пункти 2.2.2, 2.2.6, 2.2.7, 2.2.8 договору вважати недійсними тільки стосовно стадії проект.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 10.12.2018 до договору № 4664/02/15-02СП сторони виклали у новій редакції Протокол погодження договірної ціни на проектну документацію, Календарний план та домовились встановити вартість проектних робіт за договором шляхом перерахунку вартості робіт, які підлягають виконанню у 2018 році у зв`язку із чим пункт 2.1 договору викладено у новій редакції: договірна ціна згідно з «Протоколом погодження договірної ціни» становить 743418,60 грн та складається з договірної ціни на розробку проектної документації на стадії «Проект» 463655,00 грн; договірної ціни за супровід проходження проектної документації на стадії «Проект» в органах експертизи, коригування проектної документації згідно з зауваженнями експертизи 207529,10 грн; договірна ціна на розробку та коригування зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва (в цінах 2018 року) 72 234,50 грн.

Згідно п.2.6 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 10.12.2018 узгоджено, що вартість послуг генерального підряду, які виконавець зобов`язаний сплатити замовнику, становить 15% від вартості розробки проектної документації на стадії «Проект», зазначеної в новій редакції п.2.1.

Відповідно до Календарного плану виконання робіт в редакції додаткової угоди № 1 від 10.12.2018, роботи з «Реконструкції табору «Морський» ДП УДЦ «Молода гвардія» на вул..Миколаївська дорога, 172 у Суворовському районі м.Одеси виконуються у терміни 16.03.2015-31.12.2018, вартість робіт 743418,60 грн, у т.ч. Розробка проектної документації на стадії «Проект» 16.03.2015-25.01.2018 вартістю 463655,00 грн; Супровід проходження проектної документації на стадії «проект» в органах експертизи, коригування проектної документації згідно з зауваженнями експертизи - до 28.02.2018, вартістю 207529,10 грн; Розробка та коригування зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва (в цінах 2018 року) до 28.02.2019, вартістю 72234,5 грн.

У пункті п.2.2.7 договору узгоджено, що підставою для оплати послуг генерального підряду є акт наданих послуг генерального підряду, який замовник надає виконавцю в момент та на дату підписання акту здачі-приймання виконаних робіт. Виконавець зобов`язаний підписати зазначений акт та протягом 3-х календарних днів повернути його замовнику. У разі не повернення акта в зазначений термін, він вважається підписаним та є підставою для сплати вартості послуг генерального підряду Замовнику.

Кошти за послуги генерального підряду оплачуються виконавцем окремо з кожного платежу за виконані роботи, шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок замовника (п.2.2.8 договору).

Згідно положень п.3.1 договору визначено, що зміст і строки виконання робіт визначаються Календарним планом (додаток № 3) до договору, який являється його невід`ємною частиною. Виконавець зобов`язується виконувати проектні роботи згідно Календарного плану (додаток № 3), який є невід`ємною частиною цього договору, при умовах надання йому необхідних вихідних даних та оплати авансу. Затримка виконання замовником цих умов приводить до відповідного переносу терміну закінчення робіт (п.3.2).

Відповідно до п.4.1 договору, приймання виконаних виконавцем робіт здійснюється замовником згідно вимог законодавства України, будівельних норм і правил, Технічного завдання на проектування календарного плану робіт (Додаток № 3).

Згідно п.4.2 договору, передача замовнику проектної документації, виконаної за кожним етапом договору здійснюється за накладною та актом здачі-приймання виконаних робіт, у 5 (п`яти) паперових примірниках, однієї електронної версії цієї документації у форматі - dwg і однієї версії у форматі - pdf.

Водночас, замовник в строк 5 робочих днів з моменту одержання проектної документації зобов`язаний прийняти її та передати виконавцю підписаний акт здачі-приймання або мотивовану відмову від прийняття робіт (п.4.5).У разі мотивованої відмови від прийняття робіт Сторони складають двосторонній акт з переліком недоліків та необхідних доопрацювань і узгоджених строків їх виконання (п.4.6). При неотриманні виконавцем від замовника у строк, вказаний в п. 4.5, підписаного акту здачі-приймання або мотивованої відмови від прийняття робіт, проектна документація вважається прийнятою з виконанням всіх умов договору і підлягає оплаті (п.4.7).

Відповідно до п.10.1 договору, цей договір набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2015. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов договору позивач за платіжними дорученнями № 191 від 27.12.2017, № 239 від 05.01.2018, № 337 від 23.01.2018 перерахував відповідачу грошові кошти на загальну суму 500 000,00 грн.

Відповідач по накладних № 68 від 18.12.2017, № 4 від 23.01.2018, № 3 від 24.01.2018 за Актами здачі-приймання проектних робіт № 1 від 25.01.2018 на суму 89784,65 грн, № 44 від 05.01.2018 на суму 373870,35 грн передав, а позивач прийняв роботи за 1 етапом «Розробка проектної документації на стадії проект», вартістю 463655,00 грн у повному обсязі без будь-яких зауважень.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує про невиконання відповідачем зобов`язань щодо виконання та передачі робіт за 2 та 3 етапами, у зв`язку із чим вважає перераховані на користь відповідача кошти у сумі 36 345,00 грн, яка перевищує вартість прийнятих робіт за 1 етапом - безпідставно набутими коштами та просить їх повернути в порядку ст. 1212 ЦК України, здійснює нарахування пені та штрафу на підставі ч. 2 ст. 231 ГК України, а також стверджує про несплату відповідачем наданих йому позивачем послуг генпідряду по 1 етапу, у зв`язку із чим заявляє вимоги про стягнення 69548,25 грн боргу - вартості наданих послуг, 4981,86 грн 3% річних, 9423,79 грн інфляційних втрат.

Відповідач позов не визнає, зазначає про факт належного виконання підрядних робіт за стадією «Проект», у т.ч. по 2, 3 етапах, на підтвердження чого наводить аргументи щодо отримання позивачем Позитивного експертного звіту, стверджує, що результати робіт готові до передачі замовнику за умови погодження ним вартості, переліку виконаних відповідачем додаткових робіт, які були не передбачені технічним завданням, проте виникли у процесі їх виконання, водночас не визнаються замовником; зауважує про безпідставну відмову позивача від підписання акту № 7 від 20.08.2019, неотримання актів наданих послуг генпідряду з урахування погоджених сторонами змін до договору в редакції додаткової угоди № 1 від 10.12.2018

Проаналізувавши доводи обох сторін, надані докази в їх сукупності, умови договірних відносин, та норми чинного законодавства, що підлягають застосування до спірних правовідносин, судом встановлено наступне.

За змістом частини 2 статті 11 ЦК України вбачається, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори, що укладаються між суб`єктами цивільних правовідносин, до яких законодавцем віднесено договір підряду, різновидом якого є підряд на проектні та пошукові роботи (статті 837, 887 ЦК України).

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір підряду № 4664/02/15-02СП на розробку проектно-кошторисної документації виконання проектних робіт від 12.03.2015 за своєю правовою природою є договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

Приписами частин 1, 2 статті 887 ЦК України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До зазначеного договору застосовуються положення ЦК України, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно статті 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно ст.849 ЦК України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Частиною 1 статті 854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як встановлено ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як вже зазначалось судом, Додатковою угодою № 1 від 10.12.2018 до договору позивачем та відповідачем було визначено договірну ціну робіт та вартість підрядних робіт стадії «Проект», змінено строки виконання робіт шляхом узгодження нового Календарного плану робіт.

Позивач стверджує, по договору ним здійснено перерахування коштів у сумі 500 000,00 грн, водночас відповідачем виконано лише 1 етап підрядних робіт, вартістю 463 655,00 грн, які передані та прийняті належним чином, водночас у зв`язку із невиконанням відповідачем 2 та 3 етапу проектних робіт, не передання результатів робіт на вимоги замовника, сплачені кошти у сумі 36 345,00 грн відповідно до глави 83 ЦК України ст 1212 ЦК України є безпідставно набутими та підлягають поверненню.

Матеріалами справи встановлено та жодної із сторін не заперечується факт виконання та прийняття робіт по 1 етапу за актами № 1 від 25.01.2018, № 44 від 05.01.2018.

Листом за вих..№ 01-13/127 від 20.08.2019 (повторно) відповідачем у зв`язку із успішним завершенням виконанням робіт по Додатковій угоді № 1 від 10.102.2018 до договору та отримання Позитивного Експертного висновку, надано для підписання Акт № 7 здачі-приймання проектних робіт по 2 та 3 етапах на суму 279 763,60 грн.

У відповідь на вказаний лист позивач листом №157 від 10.09.2019 повернув акт № 7 із зазначенням про можливість його підписання лише після передачі виконавцем належним чином виконаних робіт відповідно до п.4.3 договору.

До матеріалів справи долучено копії Позитивного Експертного звіту ДП «Укрдержбудекспертиза» № 00-1714-18/ЦБ (00-0068-18/ЦБ) від 19.07.2017 щодо розгляду проектної документації за проектом «Реконструкція табору «Морський « ДП «УДЦ «Молода гвардія» на вул..Миколаївська дорога, 172 у Суворовському районі м.Одеси» та додаток до нього.

З подальшого листування та пояснень обох сторін вбачається, що факт виконання робіт по 2 та 3 етапу жодна із сторін не заперечує, водночас між ними існує спір щодо погодження та вартості додаткових робіт, про виконання яких вказує підрядник, що замовником не приймається.

Доказів передачі відповідачем та прийняття позивачем результатів робіт за 2,3 етапами, узгодження та підписання сторонами актів здачі-приймання виконаних підрядних робіт на суму 279763,60 грн або ж іншу суму з урахуванням доводів відповідача про збільшення вартості робіт у зв`язку із виконанням додаткових робіт, суду не надано.

Водночас, нормами законодавства щодо договорів підряду не передбачає можливості повернення авансу у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань, якщо інше не передбачено умовами договору, укладеного сторонами.

Умовами укладеного між сторонами договору № 4664/02/15-02СП від 23.03.2015 також не визначено умови та порядок, строк повернення сплаченого замовником авансу, або грошових коштів в рахунок виконання робіт.

Положення глави 83 ЦК України, на яку посилається позивач, регулює відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Такі зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій набуто майно, згодом відпала.

Проте, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного цією нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом. Зокрема, внаслідок відмови кредитора від прийняття виконання у зв`язку тим, що виконання зобов`язання втратило інтерес для нього через прострочення боржника.

Проте, у спірних правовідносин доказів того, що позивач у встановленому порядку відмовився від договору № 4664/02/15-02СП від 23.03.2015, а також те, що цей договір було розірвано сторонами чи визнано недійсним, суду не надано.

Представниками сторін у письмових поясненнях та у судових засіданнях неодноразово підтверджено, що договірні відносини по вказаному правочину тривають та не є припиненими.

Крім того, судом враховано, що закінчення договору відповідно до п.10.1 договору № 4664/02/15-02СП від 23.03.2015 не свідчить також про припинення договору та зобов`язань сторін.

Таким чином, за відсутності факту припинення зобов`язань сторін за договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача 36 345,00 грн безпідставно набутих коштів, які фактично сплачені в якості авансового платежу по договору підряду № 4664/02/15-02СП від 23.03.2015, є необґрунтованими, підстави для задоволення вказаної вимоги відсутні.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 69 548,25 грн оплати за послуги генерального підряду, 4981,86 грн 3% річних, 9423,79 грн інфляційних втрат за несплату послуг генпідряду.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України ).

За умовами п.2.2.6-2.2.8 договору, при його підписані сторонам було узгоджено, що відповідач оплачує вартість послуг генпідряду у розмірі 15% від договірної ціни, зазначеної у п.2.1 договору, на підставі актів наданих послуг генпідряду, окремо з кожного платежу за виконані роботи, шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок замовника.

При цьому, акт наданих послуг генпідряду замовник надає виконавцю в момент та на дату підписання акту здачі-приймання виконаних робіт, виконавець зобов`язаний підписати акт та протягом 3-х календарних днів повернути його замовнику; у разі неповернення акта в зазначений термін, він вважається підписаним та є підставою для сплати вартості послуг генерального підряднику замовнику.

В подальшому додатковою угодою № 1 від 24.10.2018 до договору сторони встановили, що пункти 2.2.2, 2.2.6, 2.2.7, 2.2.8 договору вважати недійсними стосовно стадії проект.

Додатковою угодою № 1 від 10.12.2018 виклали п.2.2.6 договору в іншій редакції: «Вартість послуг генерального підряду, які виконавець зобов`язаний сплатити замовнику становить 15% від вартості розробки проектної документації на стадії «Проект», зазначеної в новій редакції п.2.1».

Відповідно до п.2.1 в редакції додаткової угоди № 1 від 10.12.2018, вартість підрядних робіт за розробку проектної документації на стадії «Проект» склала 463655,00 грн.

В якості доказів надання позивачем відповідачу послуг генпідряду по 1 етапу на заявлену суму 69 548,25 грн, що становить 15% від суми 463655,00 грн, позивачем долучено до справи лист за вих..№ 65 від 31.01.2018 та Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.01.2018 на суму 11223,08 грн, та № ОУ-0000001 та № ОУ-0000002 на суму 46733,79 грн.

Відповідно до змісту листа за вих. № 65 від 31.01.2018, позивачем надано на розгляд ДП «Проектний інститут «Київський Промбудпроект» ДПАТ «БК «Укрбуд» відповідно до п.2.2.6 та п.2.2.7 договору підряду № 4664/02/15-02СП від 23.03.2015 та підписання Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.01.2018 № ОУ-0000001 та № ОУ-0000002.

Проте, будь-яких доказів надсилання вказаного листа та відповідно актів відповідачу, передачі їх останньому в момент підписання сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт по 1 етапу, суду не надано.

Відповідач факт отримання вказаного листа, як і актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.01.2018 № ОУ-0000001 та № ОУ-0000002 категорично заперечує.

Долучені до матеріалів справи примірники Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.01.2018 № ОУ-0000001 та № ОУ-0000002 ні позивачем, ні відповідачем не підписані.

Інших доказів надання позивачем відповідачу актів наданих послуг генпідряду по 1 етапу на суму 69 548,25 грн, у т.ч. під час прийняття робіт по 1 етапу, та після підписання сторонами додаткової угоди № 1 від 10.12.2018, висловлення будь-яких вимог про оплату вказаних послуг, суду не надано.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що позивачем не надано доказів та не доведено належними засобами доказування наявності підстав для покладення на відповідача зобов`язання щодо оплати заявленої до стягнення суми 69 548,25 грн послуг генпідряду та обов`язку з їх оплати, у зв`язку із чим у задоволенні вказаної позовної вимоги, як і у нарахуванні на цю суму 3% річних та інфляційних втрат, як похідних вимог, суд відмовляє за недоведеністю підстав.

Також позивач на підставі ч. 2 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, зазначаючи, що єдиними засновником Публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» є держава в особі державного органу, нараховано до стягнення з відповідача за невиконання 2 та 3 етапів робіт за стадією «Проект» 86 726,72 грн пені за період з 20.08.2019 по 24.06.2020, 19583,45 грн 7% штрафу, розрахунок яких здійснено на суму 279763,60 грн вартості 2 та 3 етапу.

Відповідачем у судовому засіданні 10.12.2020 подано заяву про застосування строку позовної давності щодо заявлених штрафних санкцій, який враховуючи визначені строки виконання робіт у Календарному плані виконання робіт в редакції Додаткової угоди № 1 від 10.12.2018 до договору, за доводами відповідача, закінчився 29.02.2020.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором. За порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Однак, застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені, штрафу, передбачених абз. 3 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу, можливе за наявності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачений договором або законом; якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Проте позивачем не доведено, що відповідач є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, відповідно в даному випадку відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності визначеної ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

В той же час, аналіз частини другої статті 231 Господарського кодексу України свідчить, що визначені нею розміри штрафних санкцій застосовуються лише якщо інше не передбачено законом чи договором.

Пунктом 6.3 договору сторони встановили, що за порушення строків виконання робіт, визначених календарним планом, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% вартості етапу робіт, в яких допущено прострочення виконання по вині виконавця, за кожний день прострочення.

Позивачем нараховано до стягнення з відповідача 86726,72 грн пені за період з 20.08.2019 по 24.06.2020 прострочення виконання зобов`язання.

За змістом ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, здійснивши нарахування пені з 20.08.2019, у т.ч. як строк виконання настав 28.02.2019, відповідно прострочення з 01.03.2019, фактично змінено порядок нарахування неустойки, що не відповідає вимогам закону та є безпідставним.

При цьому, враховуючи погодження сторонами Календарного плану в новій редакції 10.12.2018 із визначеним строком виконання етапів стадії «Прокт», суд не приймаються доводи позивача про те, що він дізнався про відповідне прострочення лише отримавши лист відповідача №01-13/127 від 20.08.2019.

Таким чином, за наявності доведення вини виконавця, правомірним є нарахування пені за період з 01.03.2019 по 01.09.2019, а не з 20.08.2019 по 24.06.2020.

Водночас, проаналізувавши обставини правовідносин сторін, долучене до матеріалів справи листування, надавши оцінку доводам та наданим доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що прострочення виконання робіт за 2 та 3 етапами сталось з вини відповідача.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, аналіз частини 1 статті 530 та частини 1 статті 846 ЦК України дозволяє дійти висновку, що підрядник (виконавець) зобов`язаний виконати роботи з проектування будівництва (реконструкції) за замовленням замовника у строк (термін), встановлений у договорі підряду на проведення проектних робіт з урахуванням строків (термінів) виконання окремих етапів робіт, що погоджуються сторонами в договорі підряду.

Для такого різновиду підрядних правовідносин, як виконання робіт на проектні роботи, законодавцем у частині 1 статті 888 ЦК України встановлено обов`язок замовника передати підрядникові завдання на проектування, а також вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Зазначений обов`язок замовника зумовлений обов`язком підрядника додержуватися вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, з правом відступу від них лише за згодою замовника (частина 2 статті 888 ЦК України).

Також у п.3.2 договору визначено, що виконавець зобов`язується виконувати проектні роботи згідно Календарного плану при умові надання йому необхідних вихідних даних та оплат авансу. Затримка виконання замовником цих умов приводить до відповідного переносу терміну закінчення робіт.

Відповідно до Календарного плану робіт в редакції Додаткової угоди № 1 від 10.12.2018 до договору, строк виконання 2 та 3 етапу робіт стадії «Проект» настав 28.02.2019.

У матеріалах справи відсутні докази передачі відповідачем позивачу у визначеному договором порядку результатів робіт за 2, 3 етапами та підписання сторонами актів здачі-приймання робіт, накладних, проте фактичне виконання цих робіт позивач не заперечує, у т.ч. враховуючи отримання Позитивного висновку від 19.07.2019, тобто проходження за супроводом виконавця робочої документації в експертній установі.

За умовами п.3.6 договору, забезпечення проходження експертизи проектно-кошторисної документації здійснює замовник, на виконавця покладено обов`язок забезпечити супровід проектно-кошторисної документації, захисту технічних рішень та коригування проектної документації відповідно до наданих зауважень.

Таким чином вчасне та належне виконання відповідачем договірних зобов`язань безпосередньо залежало також від дій позивача.

Відповідно до ч 4 статті 612 Цивільного кодексу України, прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Згідно положень статті 221 Господарського кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив виконання господарського зобов`язання, якщо він не виконав дій, що передбачені законом, іншими правовими актами, або випливають із змісту зобов`язання, до вчинення яких боржник не міг виконати свого зобов`язання перед кредитором.

Матеріалами справи підтверджено, що у процесі виконання робіт та супроводження експертизи виникала необхідність в отриманні дозвільних документів, зміни вихідних даних та технічних умов, нового Технічного завдання 10.10.2018, що унеможливило фактичне своєчасне виконання договірних зобов`язань у період прострочення відповідно до вимог закону в межах шестимісячного строку нарахування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено підстав нарахування та стягнення з відповідача 19583,45 грн штрафу у спірних правовідносинах відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України та належними засобами доказування не доведено вину виконавця у простроченні виконання робіт, що було б підставою для стягнення пені з урахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГПК України.

Оскільки у задоволенні вимог позивача про стягнення штрафних санкцій суд відмовляє по суті заявлених вимог, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності судом не приймається, наслідки пропуску строку позовної давності не застосовуються.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами належними та допустимими доказами, поданими у відповідності до приписів чинного процесуального законодавства.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши всі надані докази, документи та пояснення в їх сукупності, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд дійшов висновку, що позивачем належними засобами доказування не доведено підстав та обставин, якими він обґрунтовує заявлені вимоги.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Укратоменергобуд» до Дочірнього підприємства «Проектний інститут «Київський Промбудпроект» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» про стягнення 226609,07грн. у повному обсзі.

Відповідно до ст.129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору та заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.241 ГПК України та може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, передбачені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 08.02.2021.

Суддя О.М.Ярмак