Справа № 909/646/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2021 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Cегін І. В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу № 909/646/20 за позовом керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Богородчанської районної ради та комунального некомерційного підприємства "Богородчанська центральна районна лікарня" Богородчанської районної ради про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеко" на користь держави в особі комунального некомерційного підприємства "Богородчанська центральна районна лікарня" Богородчанської районної ради майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 34 185 грн 90 коп.

Керівник Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом в інтересах держави в особі Богородчанської районної ради та КНП "Богородчанська ЦРЛ" про стягнення з ТЗОВ "Альтеко" на користь держави в особі КНП "Богородчанська ЦРЛ" майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 34 185 грн 90 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що внаслідок злочинних дій керівника відповідача державі була завдана майнова шкода на заявлену у позові суму.

28 липня 2020 р., суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху з підстав несплати судового збору.

14 серпня 2020 р., до суду надійшла заява заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області, в якій зазначено, що Надвірнянська місцева прокуратура на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору.

19 серпня 2020 р., суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначив розгляд справи по суті на 01 жовтня 2020 р., однак в цей день судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Ткаченко І. В. на самоізоляції під час карантину. Також з цих самих причин не відбулось судове засідання, призначене судом на 24 листопада 2020 р.

11 грудня 2020 р., суд призначив розгляд справи по суті на 28 січня 2021 р.

Копію ухвали 19 серпня 2020 р., згідно з якою відповідачу належало подати відзив на позов у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі, як і інші ухвали у цій справі, суд надіслав відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 77530, Івано-Франківська обл., Калуський район, с. Верхня, вул. Шевченка, буд. 102.

Згідно з ч. 4 ст. 89 ЦК України, відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Водночас, поштове відправлення, яким суд надсилав відповідачу копію ухвали від 19 серпня 2020 р. відділення Укрпошти 28 серпня 2020 р. повернуло суду із зазначенням: "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Крім того, копії ухвал від 16 вересня 2020 р., 21 жовтня 2020 р. та від 11 грудня 2020 р. суд надсилав також засновникам та кінцевому бенефіціарному власнику відповідача.

За змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Усі ухвали суду у цій справі було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://reestr.court.gov.ua), а тому відповідач мав можливість ознайомитися з їх змістом.

Однак, відзиву на позов відповідач не подав.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

26 жовтня 2012 р., ТЗОВ "Альтеко" (учасник) в особі директора Карпанка І. А. та Богородчанська ЦРЛ (замовник) в особі головного лікаря Манюха Ю. М. уклали договір про закупівлю теплової енергії за державні кошти № 76 (Договір), відповідно до п. 1.1 якого учасник зобов`язався поставити замовнику теплову енергію у відповідності з умовами Договору, а замовник зобов`язався своєчасно проводити оплату за використану енергію за погодженим розрахунком, який є фактично нижчим від діючих тарифів в терміни, передбачені цим Договором.

В п. 2.2 Договору визначено, що вартість 1 Гкал теплової енергії на момент укладення договору становить 750 грн.

Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 191 КК України, внесеного в Єдиний Реєстр досудових розслідувань за № 0000148 від 11 лютого 2017 р. та ухвали Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2018 р. вбачається, що директор ТЗОВ "Альтеко" ОСОБА_1 , будучи службовою особою та зловживаючи своїм службовим становищем вніс у розрахунки планових витрат на послуги із теплопостачання на опалювальний сезон 2012-2013 років завідомо неправдиві відомості щодо вартості виробництва одиниці товару (1 Гкал теплової енергії), тим самим вчинив привласнення чужого майна - бюджетних коштів, на загальну суму 34 185 грн 90 коп., які не правомірно були перераховані Богородчанською ЦРЛ на розрахункові рахунки ТЗОВ "Альтеко".

Керівник Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області звернувся до Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Богородчанської ЦРЛ із позовом про стягнення з ОСОБА_1 майнової шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, в розмірі 34 185 грн 90 коп.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 листопада 2019 р. позов було задоволено у повному обсязі.

12 березня 2020 р., Івано-Франківський апеляційний суд ухвалив постанову, якою дане судове рішення скасував, ухвалив нове рішення про відмову в задоволенні позову. Підставою для відмови в позові було пред`явлення позову до неналежного відповідача, оскільки, стягнення коштів, які надміру витрачені з бюджету у результаті скоєння злочину ОСОБА_1 має відбуватись не з керівника підприємства, винного у скоєнні злочину, а з отримувача таких коштів - ТЗОВ "Альтеко".

Відповідно до рішення Богородчанської районної ради від 08 серпня 2019 р. № 451 - 24/2019, комунальну організацію "Богородчанська центральна районна лікарня" Богородчанської районної ради Івано-Франківській області реорганізовано шляхом перетворення у комунальне некомерційне підприємство "Богородчанська центральна районна лікарня" Богородчанської районної ради Івано-Франківській області.

Отже, предметом даного спору є вимога прокурора, заявлена в інтересах держави, про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями ч. 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, Івано-Франківським апеляційним судом в постанові від 12 березня 2020 р. у справі № 338/546/19, яка набрала законної сили, встановлено, що в порушення вимог п. 35 Методики розрахунку норм питомих втрат паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах водопровідно-каналізаційного господарства, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03 вересня 2012 р. № 449, ОСОБА_1 до розрахунків планових витрат на послуги із теплопостачання на опалювальний сезон 2012-2013 років зайво включені втрати тепла у мережах в розмірі 13%.

Крім того, діючи в порушення вимог п. 3.1.8 Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби України КТМ 204 України 244-94, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 14 грудня 1993 р., ОСОБА_1 до розрахунків планових витрат на послуги із теплопостачання на опалювальний сезон 2012-2013 років зайво включені втрати теплової енергії на власні потреби на 2,8 %.

Згідно з даними Технічного звіту за результатами проведення комплексних екологотеплотехнічних режимно-налагоджувальних випробовувань водогрійних котлів ARS-1000 ст. № 1, 2, встановлених у котельні Богородчанської ЦРЛ, складеного ПП "Гроно", втрати тепла на власні потреби котельні Богородчанської ЦРЛ становлять 2,2 %, а не 5 % як про це зазначено ОСОБА_1 у розрахунках планових витрат на опалювальний сезон 2012-2013 років.

Згадані розрахунки планових витрат на послуги із теплопостачання на опалювальний сезон 2012-2013 років складені директором ТЗОВ "Альтеко" ОСОБА_1 , подані до Богородчанської ЦРЛ та в подальшому на підставі даних розрахунків визначено вартість 1 Гкал теплової енергії в договорі № 76 від 26 жовтня 2012 р.

Згодом на підставі актів надання послуг Богородчанською ЦРЛ у повному обсязі проведено розрахунки із ТЗОВ "Альтеко" за поставлену в продовж жовтня-листопада 2012 р. теплову енергію.

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області, 03 жовтня 2018 р., у справі №338/408/17 постановив ухвалу про закриття кримінального провадження № 0000148 від 17 червня 2016 р. відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 191 КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).

Враховуючи наведене, а також те, що внаслідок незаконних дій директора ТЗОВ "Альтеко" ОСОБА_1 , під час виконання ним своїх службових обов`язків, спричинено зайві витрати бюджетних коштів місцевого бюджету на оплату послуг з теплопостачання в розмірі 34 185 грн 90 коп., позов керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Богородчанської районної ради та КНП "Богородчанська ЦРЛ" про стягнення з ТЗОВ "Альтеко" майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в розмірі 34 185 грн 90 коп. слід задовольнити.

Судовий збір, згідно з положеннями ст. 129 ГПК України, слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 75, 129, 237, 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити;

з товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеко" (77530, Івано-Франківська обл., Калуський район, с. Верхня, вул. Шевченка, буд. 102; ідентифікаційний код 37322271) на користь держави в особі комунального некомерційного підприємства "Богородчанська центральна районна лікарня" Богородчанської районної ради Івано-Франківської області (77701, Івано-Франківська обл., смт Богородчани, вул. Шевченка, буд. 35; ідентифікаційний код 01993351, р/р UA8023793 ГУ ДКСУ в Івано-Франківській області, МФО 836014, код 01993351) стягнути 34 185 (тридцять чотири тисячі сто вісімдесят п`ять) грн 90 коп. майнової шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

з товариства з обмеженою відповідальністю "Альтеко" (77530, Івано-Франківська обл., Калуський район, с. Верхня, вул. Шевченка, буд. 102; ідентифікаційний код 37322271) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК в Ів-Фр.об/ТГ Ів.ФР./ 22030101, код отримувача - 37951998, банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), код банку отримувача - (МФО) 899998, рахунок отримувача - UA3009612, код класифікації доходів бюджету - 22030101) стягнути 2 102 (дві тисячі сто дві) грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко

Повний текст рішення складено 10 лютого 2021 р.