ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/1221/20

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Ловга .М.

За участю представників сторін:

Від позивача: не викликався;

Від відповідача: не викликався;

Від приватного виконавця Качурка В.В.: не з`явився;

Розглянувши у судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича (вх. №2-148/21 від 08.02.2021р.) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, подану по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „М`ясопереробний комплекс столичний" до товариства з обмеженою відповідальністю „Векка" про стягнення 700 694,84 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 01.09.2020р. по даній справі позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „М`ясопереробний комплекс столичний" (далі по тексту - ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний") до товариства з обмеженою відповідальністю „Векка" (далі по тексту - ТОВ „Векка") було задоволено шляхом присудження до стягнення на користь позивача суми основного боргу у розмірі 589 035,46 грн., пені у розмірі 96 144,68 грн., трьох відсотків річних у розмірі 15 514,70 грн., судового збору у розмірі 10 510,43 грн.

29.09.2020р. господарським судом було видано наказ на виконання рішення суду від 01.09.2020р. по даній справі.

08.02.2021р. до господарського суду від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича (далі по тексту - Качурка В.В. ) надійшло подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_2 до виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим документом - наказом від 29.09.2020р. по даній справі про стягнення із ТОВ „Векка" на користь ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний" грошових коштів у загальному розмірі 711 205,27 грн.

В обґрунтування подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України приватним виконавцем наголошено, що на примусовому виконання останнього знаходиться виконавче провадження з примусового виконання наказу суду від 29.09.2020р. по даній справі. Так, з моменту відкриття виконавчого провадження боржником не було сплачено боргу за судовими рішеннями, зареєстроване за боржником майно відсутнє. Наведене, з урахуванням відсутності боржника за місцем реєстрації, за твердженням приватного виконавця Качурка В.В., свідчить про наявність підстав для обмеження у праві виїзду за межі України кінцевого бенефеціарного власника (контролера) ТОВ „Векка" - ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 08.02.2021р. подання приватного виконавця Качурка В.В. було призначено до розгляду у засіданні суду на 08.02.2021р. о 16:15 год., про призначення якого приватний виконавець був повідомлений телефонограмою.

Розглянувши подання приватного виконавця Качурка В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника, господарський суд встановив наступне.

19.10.2020р. ТОВ „М`ясопереробний комплекс столичний" звернулось до приватного виконавця Качурка В.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу суду від 29.09.2020р. по даній справі.

19.10.2020р. приватним виконавцем Качурка В.В. було винесеного постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63346281 щодо примусового виконання наказу суду від 29.09.2020р. по даній справі.

19.10.2020р. приватним виконавцем Качурка В.В. було винесеного постанову ВП №63346281 про стягнення з боржника основної винагороди, розмір якої складає 71120,52 грн.

Супровідними листами №2647 від 19.10.2020р., №2649 від 19.10.2020р. приватним виконавцем Качурка В.В. було надіслано на адресу стягувача та боржника постанову ВП №63346281 про відкриття виконавчого провадження від 19.10.2020р. та постанову ВП №63346281 про стягнення з боржника основної винагороди від 19.10.2020р.

З витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №68200820 від 19.09.2020р., сформованого на запит приватного виконавця Качурка В.В., вбачається, що приватним виконавцем Вельковим О.В. у межах виконавчого провадження №63042728 було накладено арешт на все рухоме майно ТОВ „Векка".

З відповіді, наданої Державною фіскальною службою за запит №88439465 від 19.10.2020р., вбачається, що у ТОВ „Векка" відкриті банківській рахунки у ПАТ „Банк Восток" та АБ „Південний".

12.11.2020р. приватним виконавцем за результатами виходу за адресою, яка вказана у виконавчому документі, а саме: Одеська обл., Лиманський р-н, смт. Доброслав, вул. Аграрна, будинок 1А, було складено акт про відсутність боржника за вказаною адресою.

Слід зазначити, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №242681302 від 02.02.2021р. вбачається, що за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт. Доброслав, вул. Аграрна, будинок 1А, зареєстровано право власності на житловий будинок за фізичною особою.

12.11.2020р. приватним виконавцем за результатами виходу за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт. Доброслав, вул. Центральна, будинок 1, було складено акт про відсутність боржника за вказаною адресою.

Слід зазначити, що з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №242680904 від 02.02.2021р. вбачається, що за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт. Доброслав, вул. Центральна, буд. 1, також зареєстровано право власності на житловий будинок.

12.11.2020р. приватним виконавцем було складено виклик №3192, відповідно до якого керівника ТОВ „Векка" було зобов`язано з`явитись до приватного виконавця з метою сплати боргу за виконавчим документом.

29.01.2021р. приватним виконавцем Качурка В.В. було винесеного постанову ВП №63346281 про арешт майна боржника, згідно якої виконавцем було накладено арешт на все майно боржника у межах суми стягнення у загальному розмірі 782 894,79 грн.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №242680368 від 02.02.2021р. вбачається, що приватним виконавцем було внесено до реєстру запис про обтяження майна ТОВ „Векка".

Супровідним листом від 29.01.2021р. приватним виконавцем Качурка В.В. було надіслано на адресу стягувача та боржника постанову ВП №63346281 про арешт майна боржника від 29.01.2021р.

29.01.2021р. приватним виконавцем Качурка В.В. було винесеного постанову ВП №63346281 про арешт коштів боржника, згідно якої виконавцем було накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках боржника.

Листом №459 від 29.01.2021р. приватним виконавцем Качурка В.В. було направлено на адресу ПАТ „Банк Восток" та АБ „Південний" постанову ВП №63346281 про арешт коштів боржника від 29.01.2021р. для виконання. Крім того, приватний виконавець просив надати інформацію про залишок коштів на рахунках боржника.

Слід зазначити, що у поданні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника приватним виконавцем було повідомлено про об`єднання провадження ВП №63346281 у зведене виконавче провадження. Враховуючи ненадання приватним виконавцем першої сторінки постанови про об`єднання виконавчих проваджень, господарському суду не вбачається за можливе встановити точну дату об`єднання виконавчого провадження №63346281 та №62663937 у зведене №63762878.

В результаті вжитих у межах виконавчого провадження заходів щодо примусового виконання наказу від 29.09.2020р., рішення суду від 01.09.2020р. по даній справі так і не було виконано.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що засновником ТОВ „Векка", який є також кінцевим беніфіціарним власником (контролером) юридичної особи, виступає - Ярославський Євген Вадимович. При цьому, останній також виконує функції з управління товариством, тобто є керівником ТОВ „Векка" вимога про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України якого і була заявлена приватним виконавцем в рамках даного подання.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для задоволення подання приватного виконавця Качурка В.В., господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтю 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права від 16.12.1966р. передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Положеннями ст. 313 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Нормами ч. 5 ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. № 1404-VIII (з наступними змінами та доповненнями) визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до п. 19 ч.3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р. № 3857-XII (з наступними змінами та доповненнями) право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013р. однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

При цьому, під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, Законом України "Про виконавче провадження" закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Поряд з цим, згідно з правилами статті 337 ГПК України, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи може мати місце виключно у випадку: коли ця особа є боржником; невиконання нею судового рішення, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Верховним Судом у постанові від 19.08.2020р. по справі 910/8130/17 наголошено, що Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права. Відтак якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження") передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України "Про виконавче провадження".

Підсумовуючи вищевикладене господарський суд доходить висновку про наявність у приватного виконавця права на звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника до виконання зобов`язань за судовим рішенням. При цьому, враховуючи, що тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, виконавець повинен довести суду факт вжиття всіх достатніх та своєчасних заходів з метою примусового виконання судового рішення, встановлених чинним законодавством.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Приписами ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження; у подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, враховуючи додані приватним виконавцем до подання документи, господарський суд доходить висновку про недоведеність приватним виконавцем факту перевірки майнового стану та місцезнаходження боржника із дотриманням вимог ч. 3 ст. 18, ч. 2 ст. 36, ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження перевірки майнового стану боржника (виявлення рахунків) - не рідше ніж один раз на два тижні. Так, з відповіді Державної фіскальної служби від 19.10.2020р. вбачається, що у боржника були відкриті рахунку у банківських установах. Разом з тим, постанова про арешт коштів боржника була винесена та направлена виконавцем на адреси банківських установ лише 29.01.2021р.

Крім того, суд зазначає про ненадання виконавцем відповідей на запити про відсутність зареєстрованих за боржником транспортних засобів та відповідей банків про відсутність коштів на рахунках боржника, про отримання яких виконавцем було вказано по тексту подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи ненадання приватним виконавцем доказів на підтвердження звернення із запитами до державних органів, підприємств, установ, організацій про надання інформації про наявність у власності боржника майна, на яке можу бути звернуто стягнення, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження проведення перевірки майнового стану боржника із дотриманням строків, передбачених ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", вжиття передбачених ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" заходів примусового виконання судового рішення, а також розшуку боржника - юридичної особи із дотриманням вимог ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", господарський суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для застосування виключного заходу забезпечення виконання судового рішення у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника.

Підсумовуючи вище викладене, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеслава Вікторовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника товариства з обмеженою відповідальністю „Векка".

Керуючись ст.ст. 74, 234, 337 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Качурка В`ячеславу Вікторовичу у задоволенні подання (вх. №2-148/21 від 08.02.2021р.) про тимчасове обмеження керівника товариства з обмеженою відповідальністю „Векка" у праві виїзду за межі України.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 09.02.2021р.

Суддя С.П. Желєзна