ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 5023/9521/11

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В.Г. - головуючого, Банаська О.О., Погребняка В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Хмельовського В.О.;

за участю керуючого реалізацією фізичної особи-підприємця Стеценка Сергія Володимировича, арбітражного керуючого Кошовського С.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 (залучена до участі у розгляді заяви ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» за вх. № 828/18 від 02.04.2018 про визнання недійсним результату аукціону) за вх. № 9865/2020

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2020

у складі колегії суддів: Тихого П.В. (головуючий), Ільїна О.В., Россолова В.В.

та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.04.2019

у складі судді Усатого В.О.

за заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (вх. № 828/18 від 02.04.2018)

про визнання недійсним результату аукціону та договору купівлі-продажу

у справі за заявою Фізичної особи-підприємця Стеценко Сергія Володимировича

про визнання банкрутом.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У цій справі застосуванню підлягають норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство) у редакції до 19.01.2013.

Хронологія подій та опис обставин, встановлених судами.

1. У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа № 5023/9521/11 за заявою фізичної особи-підприємця Стеценка Сергія Володимировича (далі - ФОП Стеценко С.В.) про визнання банкрутом.

2. Постановою господарського суду Харківської області від 12.12.2011 ФОП Стеценка С.В. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Здійснено інші процесуальні дії.

3. Судами встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк») є заставним кредитором банкрута, вимоги якого відповідно до іпотечного договору від 17.12.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 863, забезпечені іпотекою нерухомого майна банкрута. Предметом іпотеки є: нежитлові приміщення 1-го поверху № 2-1 - 2-12 в літері «А-5» зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, загальною площею 162,6 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

4. Попереднім ліквідатором банкрута Фоміним Г.В. реалізовано зазначене нерухоме майно.

5. Аукціон з реалізації цього майна організовано та проведено 16.01.2012 Товарною біржею «Всеукраїнський торгівельний центр», про що складено протокол від 16.01.2012 № 2; вартість реалізації склала 237 200 грн; переможець - фізична особа ОСОБА_2 .

6. 16.02.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. (станом на дату винесення рішення нотаріальну діяльність припинено) посвідчено договір купівлі-продажу (реєстровий № 99) зазначеного нерухомого майна, укладений між ліквідатором ФОП Стеценко С.В. арбітражним керуючим Фоміним Грантом Валерійовичем та переможцем аукціону Лякіною Юлією Сергіївною.

Подання позовної заяви до суду.

7. 02.04.2018 ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею «Всеукраїнський торгівельний центр» в провадженні у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В. і на якому були продані належні боржнику нежитлові приміщення 1-ого поверху № 2-1 - 2-12 в літ. «А-5» загальною площею 162,6 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений з переможцем даного аукціону - ОСОБА_2 .

8. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при продажу заставного майна в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство було порушено вимоги Закону про банкрутство (зокрема, суттєве заниження ціни за короткий проміжок часу з 478 000 грн до 237 200 грн; продаж майна було здійснено 16.01.2012, тобто раніше, ніж розміщено оголошення про визнання ФОП Стеценка С.В. банкрутом; реалізація майна відбулася раніше, ніж кредиторам боржника було надано строк для пред`явлення кредиторських вимог; грошові кошти від реалізації предмета іпотеки не перераховані іпотекодавцю та не зрозуміло, чи були вони сплачені взагалі), Закону України «Про іпотеку», у результаті чого при реалізації майна порушені права заставного кредитора.

Розгляд справи судами.

9. 11.04.2019 ухвалою Господарського суду Харківської області від у справі № 5023/9521/11 задоволено заяву ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (вх. № 828/18 від 02.04.2018).

Визнано недійсними результати аукціону, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею «Всеукраїнський торгівельний центр», з продажу майна банкрута, а саме: нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1 - 2-12 в літ. «А-5» загальною площею 162,6 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оформленого протоколом від 16.01.2012 № 2.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу майна банкрута: нежитлових приміщень 1-го поверху № 2-1 - 2-12 в літ. «А-5» загальною площею 162,6 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ліквідатором ФОП Стеценко С.В. арбітражним керуючим Фоміним Грантом Валерійовичем та переможцем аукціону, ОСОБА_2 , та посвідчений 16.02.2012 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. за реєстровим № 99.

10. Ухвала суду першої інстанції мотивована порушеннями процедури підготовки та проведення аукціону з продажу майна банкрута.

11. ОСОБА_1 звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі № 5023/9521/11 та постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі-продажу майна банкрута.

12. ОСОБА_1 вказувала про передчасність висновків суду першої інстанції про порушення процедури підготовки та проведення аукціону з продажу майна. Крім того, ОСОБА_1 зазначала про необхідність застосування приписів статті 257 ЦК України (стосовно строку позовної давності), оскільки ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (заставний кредитор), як учасник провадження у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В., будучи обізнаним про проведення аукціону з реалізації майна боржника та укладення оспорюваного договору ще з лютого 2012 року, із заявою про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута та договору купівлі-продажу майна банкрута звернулось лише у квітні 2018 року, тобто зі спливом більш, ніж 8 років з дати проведення аукціону та укладення оспорюваного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Посилаючись на те, що її, як власника спірного нерухомого майна, не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду даної справи у суді першої інстанції, у зв`язку з чим не брала участі у її розгляді судом першої інстанції, ОСОБА_1 зазначала про наявність права заявити про застосування строку позовної давності у суді апеляційної інстанції.

13. 27.09.2019 до Східного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Кристалбанк» (далі - АТ «Кристалбанк») надійшла заява від 19.09.2019 № 19.09.2019/18-вих про заміну кредитора - ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на його правонаступника - АТ «Кристалбанк» у справі про банкрутство ФОП Стеценко С.В.

В обґрунтування вищезазначеної заяви АТ «Кристалбанк» посилався на те, що 04.07.2019, тобто після постановлення оскаржуваної ухвали у справі, між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та АТ «Кристалбанк» укладено договір про відступлення прав вимоги № 24436 за кредитними операціями, переданими йому згідно додатку №1, та договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, за яким заявник набув прав кредитора по відношенню до ФОП Стеценка С.В.

Заявник посилався на приписи статей 512, 514 ЦК України, 46, 52 ГПК України, статті 21 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

14. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі № 5023/9521/11 задоволено. Ухвалу господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі №5023/9521/11 скасовано. У задоволенні заяви ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (від 02.04.2018 вх. № 828/18) про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу відмовлено з огляду на пропуск строку позовної давності.

15. Щодо заяви Акціонерного товариства «Кристалбанк» в мотивувальній частині постанови зазначено, що у суду апеляційної інстанції відсутні встановлені чинним процесуальним законодавством (ГПК України та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом») повноваження щодо заміни кредитора у справі про банкрутство під час апеляційного провадження щодо розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, прийнятої за результатом розгляду заяви у межах справи про банкрутство.

16. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.05.2020 в задоволенні клопотання про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою АТ «Кристалбанк» на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 у справі № 5023/9521/11 відмовлено. Касаційну скаргу АТ «Кристалбанк» задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2019 у справі № 5023/9521/11 скасовано. Справу № 5023/9521/11 передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

17. Постанова Верховного Суду мотивована тим, що судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови порушено норми процесуального права щодо розгляду заяви про заміну кредитора, оскільки положення ГПК України передбачають, що здійснення процесуального правонаступництва кредитора у справі про банкрутство на нового кредитора у справі про банкрутство не обмежується виключно повноваженнями місцевого суду.

18. 01.12.2020 за результатами нового апеляційного розгляду постановою Східного апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі № 5023/9521/11 залишено без змін.

19. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею «Всеукраїнський торгівельний центр» в провадженні у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В., та договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем даного аукціону - ОСОБА_2 - з огляду на встановлені порушення процедури підготовки та проведення аукціону з продажу майна банкрута.

Стосовно заяви ОСОБА_1 про пропуск строку позовної давності суд апеляційної інстанції з посиланням на низку постанов Великої Палати Верховного Суду та Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшов висновку про відхилення цієї заяви, оскільки ОСОБА_1 хоча є учасником розгляду заяви про визнання аукціону та його результатів недійсними, однак не є стороною спору про визнання аукціону та його результатів недійсними, а відтак, застосування наслідків позовної давності, встановлених частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України здійснюється лише за заявою сторони у спорі , тоді як подання такої заяви учасником справи, який не є стороною у спорі, виключає можливість застосування таких наслідків.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

20. До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій наведено прохання скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.04.2019 у справі № 5023/9521/11 і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк».

21. Посилання зроблені на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 912/1104/18 та постанові від 20.09.2019 у справі № 904/4342/18 (п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України). Також скаржник вказує, що судове рішення оскаржується з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 310 ГПК України, а саме: суд не дослідив зібрані у справі докази та необґрунтовано відхилив (не розглянув) клопотання (заяву) учасника справи ОСОБА_2 щодо застосування позовної давності, викладену в письмових поясненнях ОСОБА_2 від 07.07.2020 (п. 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України).

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу.

22. 03.02.2021 до Верховного Суду від арбітражного керуючого Кошовського С.В. надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому з посиланням на правильність застосування судами попередніх інстанцій норм права наведено прохання залишити цю касаційну скаргу без задоволення, а оскаржені судові рішення у справі № 5023/9521/11 - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А. Щодо суті касаційної скарги.

23. Заслухавши присутнього у судовому засіданні учасника справи, розглянувши матеріали справи, здійснивши перевірку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

24. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

25. В оскаржених судових рішеннях зроблено висновок, що з огляду на встановлені порушення процедури підготовки та проведення аукціону з продажу майна банкрута слід визнати недійсними результати аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 16.01.2012 Товарною біржею «Всеукраїнський торгівельний центр» в провадженні у справі про банкрутство ФОП Стеценка С.В., та договір купівлі-продажу, укладений із переможцем даного аукціону - ОСОБА_2 .

26. Суд апеляційної інстанції відхилив заяву ОСОБА_1 про пропуск строку позовної давності, оскільки хоча вона є учасником розгляду заяви про визнання аукціону та його результатів недійсними, однак не є стороною спору про визнання аукціону та його результатів недійсними. У зв`язку з цим застосування наслідків позовної давності, встановлених частинами третьою, четвертою статті 267 ЦК України здійснюється лише за заявою сторони у спорі, тоді як подання такої заяви учасником справи, який не є стороною у спорі, виключає можливість застосування таких наслідків.

27. Судова колегія із цього приводу зазначає таке.

28. Згідно з частиною першою статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

29. Зокрема, слід зазначити, що касаційна скарга ОСОБА_1 не містить доводів стосовно дотримання/недотримання законодавства при підготовці, проведенні та оформленні результатів спірного аукціону.

Відтак, судові рішення у цій частині не є предметом касаційного перегляду.

30. Проте, слід відзначити, що згідно з положенням статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

31. При цьому касаційний суд зазначає, що законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак, її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного (позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 09.04.2019 у справі № 912/1104/18, від 20.09.2019 у справі № 904/4342/18).

32. Водночас, згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

33. Відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

34. Той факт, що відповідач, який не був належно повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи, не брав участі у такому розгляді, є підставою для вирішення апеляційним судом заяви цього відповідача про застосування позовної давності, навіть якщо така заява не подавалася ним у суді першої інстанції.

35. Зазначений висновок містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 200/11343/14-ц, а також постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 317/3698/15-ц.

36. Крім того, згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, приписи ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення, не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

37. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 523/8249/14-ц зроблено висновок, що повернення поштової кореспонденції з повістками про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про належне інформування відповідача про час і місце розгляду справи.

38. У цій справі (№ 5023/9521/11) так само поштова кореспонденція з повістками про виклик до суду ОСОБА_2 поверталася до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання», а ОСОБА_2 не приймала участі у розгляді справи у суді першої інстанції.

39. Як зазначає скаржник у касаційній скарзі, і це підтверджено матеріалами справи, у письмових поясненнях представника ОСОБА_2 від 07.07.2020 викладено доводи стосовно спливу позовної давності (т. 12г, а.с. 232-236).

40. Проте, ці доводи залишилися без реагування судом апеляційної інстанції.

41. Слід відзначити, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції.

42. Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (перше речення абзацу десятого пункту 9 мотивувальної частини рішення суду від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

43. У рішеннях Європейського суду з прав людини наголошується на тому, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. Це забезпечує довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984 та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» від 28.10.1998).

44. Судова колегія вважає, що допущені процесуальні порушення стосовно неналежної повноти дослідження обставин справи та аргументації судових рішень, відповіді на доводи учасників справи є такими помилками, які не забезпечили справедливого розгляду справи. Рішення судів, прийняті з порушеннями норм процесуального права, не можуть вважатися такими, що відповідають приписам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на справедливий суд.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

45. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що судом апеляційної інстанції було порушено принцип повноти оцінки доказів та їх відображення у прийнятих судових рішеннях, якими вирішувався спір по суті, що вимагає направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до положень частини третьої статті 310 ГПК України.

46. Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, належним чином перевірити доводи учасників справи, надати оцінку письмовим поясненням представника ОСОБА_2 від 07.07.2020 стосовно пропуску позовної давності та вирішити спір відповідно до вимог закону.

В. Розподіл судових витрат.

47. Виходячи з приписів статті 129 ГПК України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. У випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. Таким чином, оскільки постановою Верховного Суду у цій справі рішення суду апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, то в цьому випадку касаційним судом справа по суті не вирішувалась, а тому і відсутні підстави для розподілу судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 за вх. № 9865/2020 задовольнити частково.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2020 у справі № 5023/9521/11 скасувати, справу № 5023/9521/11 у частині визнання недійсним аукціону від 16.01.2012 передати на новий апеляційний розгляд до Східного апеляційного господарського суду.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді О. Банасько

В. Погребняк