ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2021 року Справа № 923/1228/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-хімічна компанія", м. Київ

до відповідача: Фермерського господарства "Вобліков", с. Раківка, Бериславський район, Херсонська область

про стягнення заборгованості в сумі 109 886,89 грн.

представники сторін не викликались

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрно-хімічна компанія» () звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Фермерського господарства «Вобліков» () про стягнення відповідно до Договору поставки № 13.02/23 від 13.02.2020 р. коштів у сумі 109 886,89 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2020 р. даний позов передано на розгляд судді Ярошенко В. П.

Ухвалою суду від 30.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено строк відповідачу для подання до суду заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань.

21.12.2020 до суду повернулася копія ухвали про відкриття провадження у справі від 30.11.2020, яка направлялась на адресу відповідача, разом із довідкою Укрпошти про причини повернення з вказівкою "не найден".

Частиною 10 статті 242 ГПК України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України виклик і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 4 ст. 89 ЦК України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

У п. 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому, відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" №755-IV від 15.05.2003 якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до відомостей, які містяться у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який виконано судом, адреса місцезнаходження Фермерського господарства «Вобліков» відповідає зазначеній у позовній заяві.

Крім того суд наголошує на тому, що копія ухвали суду про відкриття провадження була надіслана відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013 та ГПК України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

З огляду на наведене, Відповідач вважаються такими, що належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі.

Відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подано до суду. На момент розгляду даної справи по суті в матеріалах справи відсутні заяви, клопотання відповідача.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч., ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Отже, не надання відповідачем відзиву на позовну заяву не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами, відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо строків розгляду даної справи, суд зазначає наступне.

Згідно з приписами ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Враховуючи принцип незмінності складу суду, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, з метою дотримання розумного строку, суд вважає за необхідне продовжити строк розгляду даної справи поза межами встановленого ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

13 лютого 2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрно-хімічна компанія» (далі за текстом рішення - Позивач, Продавець) та Фермерське господарство «Вобліков» (далі за текстом рішення - Відповідач, Покупець) уклали Договір поставки № 13.02/23 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю (поставити), а Покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити Товар на умовах, визначених Сторонами у цьому Договорі та додатках до нього.

Відповідно до п. 1.2. Договору, предметом постачання по цьому Договору є засоби захисту рослин (Товар), виробник, асортимент, вартість та кількість яких закріплюється в Додатках до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1 Договору, кількість та асортимент Товару, що постачається за цим Договором, закріплюється в окремих Додатках до цього Договору, що підписуватимуться Сторонами протягом строку дії цього Договору. Всі Додатки, підписані Сторонами та скріплені печатками Сторін (з урахуванням положень п. 9.1. цього Договору), становлять невід`ємну частину Договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору, Товар постачається Продавцем у строки, закріплені відповідним Додатком до Договору, після отримання від Покупця попередньої оплати за Товар у розмірі і порядку, як це передбачено відповідним Додатком до Договору, окрім випадків коли сплата попередньої оплати Сторонами не передбачається.

Згідно п. 6.1. Договору, ціна і вартість Товару, а також порядок та строки розрахунків за Товар, визначається Сторонами в кожному окремому Додатку до цього Договору.

Згідно п. 6.2. Договору, загальна вартість Товару, що постачається за цим Договором, становитиме сукупну вартість Товару, фактично поставленого в рамках цього Договору, що визначається на підставі накладних/видаткових накладних.

Згідно п. 6.3. Договору, платежі за цим Договором здійснюються Покупцем у безготівковому порядку на банківський рахунок Продавця, вказаний наприкінці цього Договору. Датою оплати Товару вважається дата зарахування коштів, перерахованих Покупцем, на рахунок Продавця.

Згідно п. 9.1. Договору, Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами та діє до 31.12.2020 року, але у будь-якому випадку до моменту повногу виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. Сторони відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України дійшли згоди про обов`язковість скріплення печатками цього Договору, будь-яких Додатків та/або Додаткових угод до нього (крім випадків відсутності у покупця печатки).

Відповідно до п.п. 4, 5 Додатку № 1 від 13.02.2020 р., загальна вартість Товару на день підписання цього Додатку становить 64 617,85 грн., в т.ч. ПДВ 10769,65 грн; Покупець зобов`язується сплатити Продавцю кошти в сумі, що становить 100% вартості Товару, вказаної в накладних на Товар, не пізніше 10 листопада 2020 року.

Відповідно до п.п. 4, 5 Додатку № 2 від 25.02.2020 р., загальна вартість Товару на день підписання цього Додатку становить 20 949,89 грн., в т.ч. ПДВ 3491,65грн; Покупець зобов`язується сплатити Продавцю кошти в сумі, що становить 100% вартості Товару, вказаної в накладних на Товар, не пізніше 10 листопада 2020 року.

Відповідно до п.п. 4, 6 Додатку № 3 від 25.02.2020 р., загальна вартість Товару на день підписання цього Додатку становить 14 405,76 грн., в т.ч. ПДВ 2 400,96 грн.; Попередня оплата в сумі, що становить 30 % від вартості Товару, вказаної в рахунку на оплату Товару, сплачується Покупцем протягом 2-х банківських днів з дати виписки рахунку Продавцем; Залишок вартості Товару в сумі, що становить 70 % вартості Товару, вказаної в накладних на Товар, Покупець зобов`язується сплатити не пізніше 10 листопада 2020 року.

Як свідчать матеріали справи, Позивачем поставлено Відповідачу товар загальною вартістю 99 973,48 грн., що підтверджується наданою позивачем накладною № 19/01 від 17.03.2020.

Зазначена накладна підписана та скріплена печатками представниками сторін Договору, будь-яких зауважень та заперечень не містить.

Позивач зазначає, що відповідачем здійснено тільки попередню оплату за договором в сумі 4 344,80 грн., тоді як залишок вартості товару, отриманого за Договором поставки, в сумі 95 628,68 грн. Відповідачем у встановлені строки не сплачено.

Відповідно до п. 7 Додатку № 1 від 13.02.2020 р. визначено, що у випадку якщо Покупець не розрахувався з Продавцем за Товар, в термін та/або порядку, вказаних в п. 5. Додатку (тобто до 10.11.2020р.), Продавець, за умови зростання курсу, вправі перерахувати прострочену частину вартості Товару за курсом продажу долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку України на день попередній до дня такого перерахунку (дня подачі претензії/вимоги, дня звернення з позовом до суду тощо), по формулі:

S1=(A1/A0)*S

де

S1 - прострочена частина вартості Товару в гривнях, що підлягає сплаті Покупцем після перерахунку;

A1 - курс продажу долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку України на банківський день, що передує дню перерахунку;

A0 - курс продажу долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку України на банківський день, що передує дню виписки накладної або курс, вказаний в п. 2. цього Додатку (у випадку, якщо коригування вартості Товару під час виписки накладної не проводилося);

S - прострочена частина вартості Товару в гривнях до перерахунку,

та вимагати від Покупця сплати простроченої частини вартості Товару з урахуванням такого перерахунку.

Аналогічні положення обумовлено Сторонами в п.7 Додатку № 2 від 25.02.2020 р.

Згідно з положеннями Додатків №1 і №2, інформацію про курси сторони отримують за даними, розміщеними на Інтернет-сторінці http://minfin.com.ua/currency/mb/.

Позивач здійснив коригування заборгованості за Додатком 1 та 2, зважаючи на те, що курс продажу долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку України на банківський день, що передує дню звернення до суду, становить 28,19 грн. за 1 долар США, наступним чином:

- заборгованість за Додатком № 1 від 13.02.2020 р. становить 74 259,16 грн. = (28,19/24,53) х 64617,85 грн.

- заборгованість за Додатком № 2 від 25.02.2020 р. становить 24 085,53 грн. = (28,19/24,52) х 20949,88 грн.

Відповідно до п. 7 Додатку № 3 від 25.02.2020 р., у випадку якщо Покупець не розрахувався з Продавцем за Товар, в термін та/або в порядку, вказаних в п.6.2. цього Додатку, Продавець, за умови зростання курсу, вправі перерахувати прострочену частину вартості Товару по офіційному курсу НБУ гривні до долара США на день такого перерахунку, зокрема дату пред`явлення претензії/вимоги, дату звернення з позовом до суду тощо, по формулі:

S1=(A1/A0)*S

де

S1 - прострочена частина вартості Товару в гривнях, що підлягає сплаті Покупцем після перерахунку;

A1 - офіційний курс НБУ гривні до долара США на дату перерахунку;

A0 - офіційний курс НБУ гривні до долара США на дату виписки рахунку або курс, вказаний в п. 3 цього Додатку (у випадку, якщо коригування вартості Товару під час виписки рахунку не проводилося);

S - прострочена частина вартості Товару в гривнях до перерахунку,

та вимагати від Покупця сплати простроченої частини вартості Товару з урахуванням такого перерахунку.

Під офіційним курсом НБУ гривні до долара США розуміють офіційний валютний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України станом на відповідний день і оприлюднений НБУ на Інтернет-сторінці www.bank.gov.ua (п.2 Додатку № 3 від 25.02.2020 р.)

Позивач здійснив коригування заборгованості за Додатком 3 з урахуванням часткової оплати та зважаючи на те, що офіційний курс НБУ гривні до долара США на день звернення до суду, тобто на 19.11.2020р., складає 28,13 грн. за 1 долар США, наступним чином:

- заборгованість за Додатком № 3 від 25.02.2020 р. становить 11 542,20 грн. = (28,13/24,52) х 10 060,96 грн.

У зв`язку з не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати поставленого товару в строки визначені Додатками до Договору, позивач був змушений звернутись з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням коригування в розмірі 109 886,89 грн.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду відзиву, доказів в спростування позовних вимог чи доказів погашення заборгованості.

За умовами договору строк оплати є таким, що настав.

Вартість товару сторонами визначена умовами договору та додатками до нього, відповідачем додатки до договору підписані без заперечень та зауважень. Товар за накладною №19/01 від 17.03.2020 відповідач прийняв, що підтверджується наявними на накладних підписом та печаткою відповідача, проставленими без будь-яких застережень.

Заявляючи суму основного боргу, позивач розрахував її із суми вартості товару, визначеної у додатках до договору та зазначеної у накладній з урахуванням часткової оплати відповідача.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідачем в порушення прийнятих на себе зобов`язань за Договором не було здійснено в строк до 10.11.2020 року (відповідно до Додатків 1-3 до Договору) остаточної оплати вартості поставленого позивачем товару на суму 95 628,68 грн.

Здійснений перерахунок простроченої частини вартості товару є правом позивача і відповідно до пунктів 7 додатків до договору можливий виключно за обставин зростання курсу гривні до долара США чи то офіційного (НБУ), чи то на міжбанківському валютному ринку України на момент пред`явлення позивачем вимоги про сплату заборгованості. Такий перерахунок заборгованості приймається судом.

Таким чином, виходячи зі встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу з урахуванням коригуванням в розмірі 109886,89 грн. правомірною та обґрунтованою з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Згідно ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 129, 232-240 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Вобліков" (74312, Херсонська обл., Бериславський р-н, село Раківка, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-хімічна компанія" (03040, м. Київ, вул. Стельмаха, 6а, ) заборгованість у розмірі 109 886,89 грн. та компенсації по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підпису повного тексту рішення 15.02.2021

Суддя В.П.Ярошенко