ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2021 м. Івано-ФранківськСправа № 909/460/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., секретар судового засідання Кузишин У. Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Фермерського господарства "Спаське"

до відповідача: Спаської сільської ради

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Мотріченко Орисі Василівни

про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод у користуванні майном, шляхом розблокування існуючого проїзду,

за участю:

від позивача: Бежук М.М.;

інші учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Встановив: фермерське господарство "Спаське" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Спаської сільської ради та до фізичної особи-підприємця Мотріченко Орисі Василівни про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод у користуванні майном.

Позиція позивача.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач як землекористувач позбавлений проїзду до належних йому на праві власності об`єктів нерухомості, оскільки відповідач - ФОП Мотріченко Орися Василівна вивезла декілька вантажних машин каміння на єдиному можливому проїзді до фермерського господарства. При цьому, позивач наголошує, що зазначені обставини унеможливлюють здійснення господарської діяльності фермерським господарством.

Позивач стверджує, що заїзд до адміністративного будинку із вул. Шашкевича можливий виключно через проїзд який розташований на земельній ділянці 0,0079 га, яка, на праві оренди, належить відповідачу - Фізичній особі - підприємцю Мотріченко Орисі Василівні. При цьому звертає увагу суду, що на момент укладення ФГ "Спаське" договору оренди земельної ділянки діяв генеральний план села Спас, розроблений у 1985 році, яким був передбачений під`їзд на територію колишнього господарського двору.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на висновок експерта №17/з від 26.04.2016 складений за результатами земельно-технічної експертизи в якому зазначено, що влаштування проїзду для фермерського господарства "Спаське", що розташоване на земельній ділянці, за кадастровим номером 0:01:002:0030, за адресою : вул. Шашкевича, 123В, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область з східної сторони між деревообробною майстернею та тваринницькою фермою; з західної сторони між будинком урочистих подій та будинком тваринника у відповідності вимог ДБН України технічно не можливо. На думку експерта, встановлення сервітуту проходу , проїзду в межах існуючого проїзду для землекористувача фермерського господарства "Спаське" за кадастровим номером 0:01:002:0030, за адресою: вул. Шашкевича, 123В, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область технічно можливо через земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0114 за адресою: вул. Шашкевича, 123, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область та належить на правах оренди Фізичній особі-підприємцю Мотріченко Орисі Василівні з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки:3,5 мп.; 18,54 мп; 3,5 мп;18, 60 мп; та площею 65,00кв.м.

При цьому позивач наголошує, що за висновком експерта раніше існуючий заїзд до земельної ділянки, що знаходиться в користуванні ФГ "Спаське" входить до складу земельної ділянки, яка перебуває в користуванні ФОП Мотріченко О.В. згідно укладеного між відповідачами договору оренди від 10.06.2016.

Позивач переконаний, що спірний договір оренди від 10.06.2016 слід визнати недійсним, оскільки укладення останнього порушує охоронювані законом права ФГ "Спаське" на доступ і проїзд до земельної ділянки та об`єктів нерухомості фермерського господарства.

Голова ФГ "Спаське" - Бежук Микола Михайлович, звертає увагу суду, що з 15.02.2015 року був призваний до лав Збройних сил України в рамках часткової мобілізації, де проходив службу до 24.05.2017 року; на підтвердження зазначеного факту, долучив до позовної заяви довідку № 1493 від 12.07.2017 видану Верховинським районним військовим комісаріатом Івано-Франківської області.

Крім того, позивач стверджує, що спірний договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0374 га кадастровий номер :01:002:0114 є незаконним, оскільки технічна документація на земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0114 та її затвердження не відповідають вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує та просить суд задоволити позов в повному обсязі.

Позиція відповідача - Спаської сільської ради.
Спаська сільська рада проти позову категорично заперечує з підстав викладених письмово у запереченні на позов Спаської сільської ради (вх. № 9816/18 від 22.06.2018; а.с. 67-71, том 1); вважає позов безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню; просить суд відмовити в позові ФГ "Спаське" в повному обсязі.

Спаська сільська рада переконана, що право позивача відповідачами не порушено, оскільки та частина земельної ділянки, на яку претендує позивач використати в якості заїзду є в законному користуванні у ФОП Мотріченко О.В.

Відповідач зазначає, що згідно з проектом землеустрою та планом схеми ділянки, що передана позивачу на умовах оренди ніякого проїзду чи проходу, на яку претендує позивач, не встановлено і не передбачено, в підтвердження чого посилається на кадастровий план та проект відведення. При цьому наголошує на можливості доступу до належних позивачу об`єктів нерухомості.

На думку відповідача, позивачем не надано жодних доказів неправомірності укладення спірного договору.

Спаська сільська рада звертає увагу суду, що ФОП Мотріченко Орися Василівна використовує орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням, вчасно та добросовісно сплачує всі платежі.

Відповідач вважає, що відсутні підстави для розірвання спірного договору оренди.

Позиція відповідача - ФОП Мотріченко Орисі Василівни.
ФОП Мотріченко Орися Василівна проти позову категорично заперечує, вважає позов безпідставним, необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Просить суд відмовити в позові ФГ "Спаське" в повному обсязі. Свої заперечення виклала письмово у запереченні на позов ФОП Мотріченко Орисі Василівни (вх. № 9817/18 від 22.06.2018; а.с. 125-127, том 1).

Представник ФОП Мотріченко Орисі Василівни, підсумувавши всі заперечення, в судовому засіданні зазначив наступне.

- Правові підстави для визнання договору оренди від 10.06.2016 недійсним відсутні (ст. 203,215 ЦК України).

- Право позивача відповідачами не порушено, оскільки та частина земельної ділянки, на яку претендує позивач використати в якості заїзду є в законному користуванні у ФОП Мотріченко О.В. і нічим у цьому місці заїзду до названого господарства не передбачено.

З огляду на вищевикладене, при задоволенні позову не відбудеться відновлення порушеного права, оскільки позивач не є а ні землекористувачем, а ні власником зазначеної земельної ділянки.

- Прецедентним в даній справі є рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.11.2017(справа №909/897/17; набрало законної сили 11.01.2018), яким відмовлено в позові фермерського господарства "Спаське" до Спаської сільської ради про встановлення земельного сервітуту на частину земельної ділянки площею 0,0079га (загальна площа 0,0374га) кадастровий номер :01:002:0114, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Спас, вул. Шашкевича ,123.

На думку відповідача ФОП Мотріченко О.В., зазначеним рішенням встановлено такі обставини: бажаний для ФГ "Спаське" проїзд входить у площу орендованої земельної ділянки ФОП Мотріченко О.В. і ніколи для окремого користування позивачу не виділявся; не зазначено такого проїзду відповідно і в проекті землеустрою та на плані-схемі земельної ділянки, яка передана позивачу в оренду (договір оренди реєстраційний №01 від 28.02.2006 року) площею 1,8894 га для ведення фермерського господарства, що знаходиться по вул. Шашкевича, 123а в с. Спас Коломийського району; не передбачено такого проїзду в тій частині земельної ділянки, на яку претендує позивач і в новому генеральному плані забудови с. Спас, розробленому у 2007 році та розробленому проекті детального планування масиву забудови села по вул. Шашкевича під будівництво нежитлового приміщення.

- Що стосується проведених у цій справі судових експертиз з питань землеустрою, то вони не мають визначального значення для вирішення даного спору, так як предметом доказування є питання: чи є заїзд власністю позивача або чи він перебуває в законному його користуванні. Таких документів позивач суду не надав.

- Якщо суд прийде до висновку про задоволення позову по суті вимог, відповідач ФОП Мотріченко О.В. просить застосувати наслідки пропуску позивачем без поважних причин строку позовної давності, заява про який міститься в матеріалах справи.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.
04.06.2018, за наслідком автоматизованого розподілу справи № 909/460/18, суд відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 26.06.2018, встановив строк для подачі заяв по суті спору.

11.06.2018, фермерське господарство "Спаське" подало заяву (вх. №8541/18) про забезпечення позову шляхом заборони фізичній особі-підприємцю Мотріченко Орисі Василівні вчиняти дії щодо огородження земельної ділянки, що перебуває у відповідача в користуванні за договором оренди і розташована в с. Спас вул. Шашкевича, 123, площею 0,0374 га, кадастровий номер :01:002:0114.

13.06,2018, суд постановив ухвалу, якою задоволив заяву фермерського господарства "Спаське" (вх. №8541/18 від 11.06.2018) про забезпечення позову; заборонив фізичній особі-підприємцю Мотріченко Орисі Василівні вчиняти дії щодо огородження земельної ділянки, що перебуває у відповідача в користуванні за договором оренди і розташована в с. Спас вул. Шашкевича,123, площею 0,0374 га, кадастровий номер :01:002:0114.

22.06.2018, від відповідача - Спаської сільської ради до суду надійшло заперечення на позов (вх. № 9816/18), яке прийнято судом до розгляду та приєднано до матеріалів справи (а.с. 67-71, том 1).

22.06.2018, від відповідача - ФОП Мотріченко Орисі Василівни до суду надійшло заперечення на позов (вх. № 9817/18), яке прийнято судом до розгляду та приєднано до матеріалів справи (а.с. 125-127, том 1).

22.08.2018, суд задоволив клопотання позивача про витребування доказів та витребував у Спаської сільської ради протоколи сесії Спаської сільської ради від 17.01.2017; продовжив строк розгляду справи на стадії підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в судовому засіданні до 30.08.2018.

06.09.2018, в судовому засіданні Спаською сільською радою (відповідачем) подано клопотання про витребування додаткових доказів та виклик і заслуховування в судовому засіданні свідків; суд відмовив у задоволенні даного клопотання.

Суд призначив у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручив судовому експерту Максимчину Андрію Дмитровичу, витрати по проведенню експертизи поклав на відповідачів в рівних частинах; зупинив провадження у справі на час проведення експертизи (ухвала від 06.09.2018).

19.09.2019, до суду надійшов висновок експерта від 17.09.2019 № 042/09-2019 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи.

23.09.2019, поновлено провадження у справі, підготовче засідання призначено на 15.10.2019.

В судовому засіданні 04.11.2019 суд зобов`язав відповідачів надати в наступне судове засідання належним чином засвідчену копію проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0114.

На виконання вимог суду, відповідачем - Спаською сільською радою 26.11.2019 надіслано суду проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0114.

Враховуючи необхідність з`ясування обставин відповідності розробленої технічної документації на земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0114 та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, суд призначив у справі судову експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручив Експертній службі МВС України Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, витрати по проведенню експертизи поклав на позивача; зупинив провадження у справі на час проведення експертизи (ухвала від 03.12.2019).

24.06.2020, до суду надійшов висновок експерта від 18.05.2020 № 19/24/2-244-СЕ/19 за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою. Суд поновив провадження у справі та призначив підготовче засідання на 15.09.2020.

14.09.2020, від відповідача - ФОП Мотріченко О.В. до суду надійшло клопотання про застосування строків позовної давності та письмове пояснення на позов у зв`язку із отриманням результату судової експертизи з питань землеустрою; зазначені документи прийнято судом до розгляду та приєднано до матеріалів справи (а.с. 123-126, а.с. 132-133, том 2).

15.09.2020, судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 28.10.2020.

Хід підготовчого провадження та розгляду справи по суті викладено у наявних в матеріалах справи ухвалах суду та протоколах судових засідань.

21.01.2021, розгляд справи по суті завершено; суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи, встановлені судом. Оцінка доказів.
Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, заслухавши пояснення сторін, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ФГ "Спаське" на праві власності належать нежитлові будівлі (тваринницька ферма площею 2269,3 кв.м., демонстраційний зал сільськогосподарської продукції з кафетерієм та офісно-побутовим приміщенням загальною площею 1580,3 кв.м., будинок тваринника загальною площею 471,1 кв.м.), що розташовані за адресою: вул. Шашкевича, 123в, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область що підтверджується свідоцтвом про право власності №15174456 від 23.12.2013р. (а.с. 16-18, т.1). Дані об`єкти розташовані на земельній ділянці площею 1,8894 га, кадастровий номер :01:002:0030.

25 квітня 2004 року Спаською сільською радою було прийнято рішення "Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства", яким надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства (а.с. 26, том 1).

У 2005 році Коломийським районним відділом Івано-Франківської регіональної філії ДП "Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Фермерського господарства "Спаське" для ведення фермерського господарства в с. Спас по вул. Шашкевича, Коломийського району, Івано-Франківської області.

20 січня 2006 року Спаською сільською радою було прийнято рішення "Про надання земельної ділянки в оренду", згідно якого сільська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ "Спаське" в с. Спас по вул. Шашкевича для ведення фермерського господарства; надати в оренду земельну ділянку площею 1,8894 га фермерському господарству "Спаське" терміном на 49 років для ведення фермерського господарства (а.с. 53, том 1).

28 лютого 2006 року між Спаською сільською радою (орендодавець) та ФГ "Спаське" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,8894 га для ведення фермерського господарства, яке знаходиться по вул. Шашкевича в с. Спас Коломийського району Івано-Франківської області терміном на 49 років (а.с. 51-52, т.1). Договір зареєстрований в Коломийському районному відділі Івано-Франківської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України та земельних ресурсах" за № 01 від 28.02.2006 року.

Згідно договору оренди від 28 лютого 2006 року невід`ємною частиною договору є: план або схема земельної ділянки, рішення про передачу в оренду, акт приймання-передачі об`єкта оренди, проект відведення земельної ділянки.

Згідно плану земельної ділянки, що передана в оренду позивачу, вказані межі суміжних землекористувань, а саме: Від А до Б Чукур Марія Юріївна, від Б до В землі сільської ради (вулиця), від В до Г Курліковська С. І., від Г до Д РЕМ ВАТ "Прикарпатобленерго", від Д до Ж землі сільської ради (вулиця), від Ж до Л Гоянюк Параска Дмитрівна, від Л до А землі сільської ради (дорога) (а.с. 53, том 1).

На момент укладення зазначеного вище договору оренди земельної ділянки діяв генеральний план села Спас, розроблений у 1985 році, яким був передбачений під`їзд на територію колишнього господарського двору; даний факт визнається усіма учасниками справи.

У 2007 році був розроблений новий генеральний план в якому не передбачена деталізація під`їздів та підходів.

16 січня 2012 року земельною комісією Спаської сільської ради складено акт щодо погодження меж земельної ділянки між ФГ "Спаське" та власником нежитлової будівлі (санпропускника) ОСОБА_2 (а.с. 92, том 1).

17 січня 2012 року Спаською сільською радою було прийнято рішення № 297-9/2012 "Про затвердження акту земельної комісії", згідно якого сільська рада вирішила затвердити Акт земельної комісії від 16 січня 2012 року та погодити технічну документацію ОСОБА_2 на виготовлення документів, що посвідчують право користування (оренди) на землю без підпису межівника ФГ "Спаське" в зв`язку із безпідставною незгодою підписання акту погодження меж технічної документації (а.с. 91, том 1).

Позивач категорично заперечує щодо погодження меж з ОСОБА_2 , стверджуючи, що взагалі не був повідомлений про таке погодження.

22 листопада 2013 року, розглянувши заяву гр. ОСОБА_3 жительки села Стовпчатів про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (санпропускник) для подальшої передачі ділянки в оренду, Спаською сільською радою було прийнято рішення № 608-22/2013 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для комерційного використання" (а.с. 90, том 1), згідно якого сільська рада вирішила задоволити заяву гр. ОСОБА_3 та дати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (санпропускник) орієнтовно 0,0374 га для подальшої передачі ділянки в оренду. Рішення від 17 січня 2012 року № 296-9/2012 скасувати та вважати таким, що втратило чинність.

Голова ФГ "Спаське" ОСОБА_1 звернувся до сільської ради із заявою про направлення земельної комісії для вирішення питання заїзду до ФГ "Спаське" від вулиці Шашкевича, про що 11 липня 2014 року складено Акт (а.с. 95, том 1).

24 липня 2014 року Спаською сільською радою прийнято рішення №753-28/2014, яким затверджено акт земельної комісії від 11.07.2014 та відмовлено голові ФГ "Спаське" в задоволенні заяви щодо вирішення питання заїзду до фермерського господарства та погодження межі між ФГ "Спаське" і власником нежитлового приміщення (санпропускника) (а.с. 93-94, том 1).

22 квітня 2015 року Спаською сільською радою прийнято рішення №903-34/2015, яким затверджено акт земельної комісії від 20.04.2015 (а.с. 97) та відмовлено голові ФГ "Спаське" в задоволенні його заяви в частині відновленя заїзду із сторони санпропускника від вулиці Шашкевича, Кирничкової та іншої комунальної дороги (а.с. 96, том 1).

07 липня 2015 року Спаською сільською радою прийнято рішення №944-37/2015, згідно якого надано згоду громадянці ОСОБА_3 на розроблення детального плану території в АДРЕСА_1 а біля нежитлового будинку (санпропускника) (а.с.141, том 1).

21 липня 2015 року Спаською сільською радою прийнято рішення №958-37/2015 "Про розгляд усного звернення голови ФГ "Спаське" ОСОБА_1 до голови Коломийської РДА по вирішенню питання додаткового заїзду до господарства ФГ "Спаське" (а.с. 290-291, том 1), згідно якого сільська рада вирішила відмовити голові ФГ "Спаське" ОСОБА_1 у задоволенні його усного звернення про вирішення спірного питання стосовно додаткового заїзду до ФГ Спаське від вулиці Шашкевича між власником нежитлового приміщення (санпропускника) ОСОБА_3 та КТП Коломийського МРЕМ. Направити клопотання до Коломийської РДА про надання юридичної допомоги щодо зменшення площі орендованої землі ФГ "Спаське" (звернення (додаток до рішення) а.с. 102, том 1).

23 жовтня 2015 року Спаською сільською радою прийнято рішення №1017-39/2015, згідно якого затверджено проект детального планування території масиву забудови в АДРЕСА_1 під будівництво нежитлового приміщення (а.с.142, том 1).

10 березня 2016 року Спаською сільською радою прийнято рішення "Про розгляд заяви власника нежитлового приміщення ОСОБА_3 про затвердження акту земельної комісії щодо розгляду заяви" (а.с. 104, том 1), згідно якого сільська рада вирішила затвердити акт земельної комісії від 10.03.2016 року (а.с. 105,106, том 1). Звернутись до Коломийської РДА з проханням надання юридичної допомоги Мотріченко О.В. у вирішенні питання виготовлення документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки для обслуговування нежитлового приміщення, яке знаходиться в с. Спас на земельній ділянці площею 0,0374 га згідно чинного законодавства.

Також, 10 березня 2016 року Спаською сільською радою прийнято рішення "Про розгляд звернення голови ФГ "Спаське" ОСОБА_1 " (а.с. 107, том 1), згідно якого сільська рада розглянула звернення голови ФГ "Спаське" з приводу призупинення оформлення установчих документів гр. ОСОБА_3 на земельну ділянку та вирішила схвалити текст звернення до голови районної ради ОСОБА_4 , начальника Держгеокадастру Святослава Бучелюка, начальнику відділу містобудування та архітектури Костюку М.М. та голові ФГ "Спаське" Миколі Бежуку (звернення (додаток до рішення) а.с. 108, 109, том 1).

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ФГ "Спаське" неодноразово зверталось до Спаської сільської ради щодо відновлення заїзду із сторони санпропусника від вул. Шашкевича та встановлення додаткового заїзду до ФГ "Спаське" від вулиці Шашкевича між власником нежитлового приміщення (санпропусника) ОСОБА_3 та КТП Коломийського МРЕМ, однак йому було відмовлено.

25 травня 2016 року Спаською сільською радою було прийнято рішення № 131-5/2016 "Про розгляд заяви ОСОБА_3 жит. с. Стовпчатів Косівського району щодо передачі в оренду земельної ділянки" (а.с. 147, том 1).

10.06.16 р. між Спаською сільською радою та гр. ОСОБА_3 укладено договір оренди землі (а.с. 144-146, том 1).

Згідно п.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Спаської сільської ради в с. Спас, вул. Шашкевича, 127а.

Пунктами 2, 3, 5, 6 договору сторони погодили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0374 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0114. На земельній ділянці розташовано об`єкт нерухомого майна, площею 27,4 кв.м. Цільове призначення земельної ділянки - для іншого сільськогосподарського призначення (обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (санпропускника), землі громадської забудови. Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню.

У відповідності до п. 18 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення.

24 жовтня 2016 року Спаською сільською радою було прийнято рішення "Про надання на зміну цільового призначення орендованої земельної ділянки ОСОБА_3 (а.с. 143, том 1), згідно якого сільська рада вирішила дати дозвіл ОСОБА_3 на зміну цільового призначення орендованої земельної ділянки з іншого сільськогосподарського призначення (обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (санпропускника) на будівництво та обслуговування будівель торгівлі (магазин "Люкс").

Оцінка висновків експертів від 17.09.2019 № 042/09-2019 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи (а.с. 208-219, том 1) та від 18.05.2020 № 19/24/2-244-СЕ/19 за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою (а.с. 89-118, том 2).
06.09.2018, в судовому засіданні судом з`ясовано, що позивач вже звертався до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Спаської сільської ради про встановлення земельного сервітуту. За результатами розгляду вказаної справи судом прийнято рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 апеляційну скаргу Фермерського господарства "Спаське" залишено без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 01.11.2017 залишено без змін.

В своїй постанові Львівський апеляційний господарський суд зазначив, що згідно генплану (викопіювання) забудови с. Спас, заїзд до адміністративного будинку (будинок тваринника) та взагалі до орендованої ділянки ФГ "Спаське" можливий із вулиці Кирничкова, Шашкевича та проїздом між ділянками яку орендує Саманчук та ФГ' "Спаське". Відповідно до розробленого проекту детального планування масиву забудови в с. Спас по вул. Шашкевича під будівництво нежитлового приміщення (викопіювання знаходиться в матеріалах справи) аналогічна ситуація щодо влаштування заїзду. Також згідно плану земельної ділянки, що передана у оренду на території с. Спас ФГ "Спаське", а саме: опису меж, вбачається, що земельна ділянка межує від Б до В та від Д до Ж з землями сільської ради (вулицями) та з Л до А з землями сільської ради (дорога), а тому позивач має можливість здійснювати самостійно заїзд на надану йому в оренду земельну ділянку без користування земельною ділянкою наданою в оренду гр. ОСОБА_3 . Також згідно плану земельної ділянки, що передана у оренду на території с. Спас ФГ "Спаське", ніякого проїзду чи проходу на земельній ділянці, переданій в оренду гр. ОСОБА_3 , щодо якої стоїть вимога встановлення сервітуту не встановлено (не передбачено). При розгляді даної справи судова експертиза не проводилась.

З огляду на вищевикладене, враховуючи предмет даного спору, заперечення відповідачів щодо висновків земельно-технічної експертизи №17/з від 26.04.2016 на які позивач посилається на підтвердження своїх позовних вимог, суд призначив у справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручив судовому експерту Максимчину Андрію Дмитровичу (ухвала від 06.09.2018).

Перед експертом, поставлені наступні питання:

- чи є фактична можливість у фермерського господарства "Спаське" здійснювати заїзд транспорту до належного йому об`єкту нерухомості, а саме: нежитлового приміщення, демонстраційний зал сільськогосподарської продукції з кафетерієм та офісно-побутовим приміщенням та земельної ділянки за кадастровим номером 0:01:002:0030, за адресою : вул. Шашкевича, 123В, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область не враховуючи земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0114 за адресою: АДРЕСА_2 та належить на правах оренди Фізичній особі-підприємцю Мотріченко Орисі Василівні? Якщо так, то надати варіанти ?

- чи відповідають розроблена технічна документація на земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0114 та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

- чи можливий проїзд транспорту до будівель Фермерського господарства "Спаське", а саме: нежитлового приміщення, демонстраційний зал сільськогосподарської продукції з кафетерієм та офісно-побутовим приміщенням та земельної ділянки за кадастровим номером 0:01:002:0030, за адресою: вул. Шашкевича, 123В, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область через земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0114, яку орендує Фізична особа-підприємець Мотріченко Орися Василівна з урахуванням проекту реконструкції будівлі ОСОБА_3 (санпропусник) під магазин?

19.09.2019, до суду надійшов висновок експерта від 17.09.2019 № 042/09-2019 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи (а.с. 208-219, том 1).

16 листопада 2018 року судовим експертом в присутності позивача Голови ФГ "Спаське" Бежука М.М. та відповідачів ФОП Мотріченко О.В., сільського голови Гоянюка О.Й. було проведено огляд та обміри об`єктів експертизи за адресою: вул. Шашкевича, 123, 123В, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область. (Додаток №1-5 фототаблиці №1-10).

Обміри проводились лазерним дальноміром марки "BOSCH GLM -30" та 20-ти метровою металевою рулеткою з ціною поділки 1 мм, фотознімки цифровою фотокамерою Nikon.

Дослідження проводились по місцю реєстрації підприємця на вул. К. Данила, 16В в місті Івано-Франківську і на місці знаходження об`єктів експертизи по вул. Шашкевича, 123, 123В, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область.

Дослідження проводилось методом візуального огляду об`єкту дослідження, фотографування з фото фіксацією результатів огляду фотоапаратом марки Nikon та проведення окремих обмірів. Обміри проводились металевою рулеткою та лазерним дальноміром "BOSCH GLM -30", аналізування матеріалів справи, яка надана на проведення експертизи.

В процесі проведення експертизи експертом було розроблено Схему можливих заїздів у ФГ "Спаське", що розміщене на орендованій земельній ділянці для ведення фермерського господарства площею 1,8894 Га по вул. Шашксвича, 123В, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область (Додаток №6 зелений колір; а.с. 219, том 1).

Пропонується чотири заїзди (на стадії проектної пропозиції):

заїзд-проїзд №2 - розміщений на західній стороні земельної ділянки, біля водонапірної башти, перпендикулярно до дороги (землі сільської ради) з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: 3,5м.п.; 26,65м.п.; 4,66 м.п.; 29,62 м.п. та площею - 0,0098Га;

заїзд-проїзд №3 - розміщений на східній стороні земельної ділянки, перпендикулярно до вул. Шашкевича з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: 3,5м.п.; 39,70м.п.; 18,60м.п.; 3,50м.п.; 15,15м.п.; 36,26м.п., та площею - 0,0192Га;

заїзд-проїзд №4 - розміщений на південно-східній стороні земельної ділянки, перпендикулярно до вул. Шашкевича з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: 3,5м.п.; 38,34м.п.; 103,82м.п.; 18,60м.п.; 3,50м п.; 100,37м.п.; 34,84м.п., та площею - 0,0485Га;

заїзд-проїзд №5 - розміщений на північній стороні земельної ділянки, перпендикулярно до вул. Кирничкова з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: 3,5м.п.; 41,13м.п.; 18,05м.п.; 3,50м.п.; 21,55м.п.; 44,26м.п., та площею - 0,219Га.

Заїзди-проїзди № 3, 4, 5 згідно Схеми розміщені в охоронних зонах від ТП та ЛЕП 0,4кВ (Додаток №1 оранжевий колір) в яких без письмової згоди власника мереж, у віданні якого перебувають ці мережі, а також без присутності представника забороняється:

- будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, знесення будівель та споруд;

- здійснення усіх видів вантажно-розвантажувальних та земельних робіт, вирубування дерев, розташування загонів для худоби, установлення дротяного чи металевого загородження;

- проїзд машин або механізмів загальною висотою з вантажем або без нього від поверхні дороги понад 4,5м.

На поставлені питання експерт дійшов таких висновків.

Фактична можливість у Фермерського господарства "Спаське" здійснювати заїзд транспорту до нежитлового йому об`єкту нерухомості, а саме: нежитлового приміщення, демонстраційний зал сільськогосподарської продукції з кафетерієм та офісно-побутовим приміщенням та земельної ділянки за кадастровим номером 0:002:0030, за адресою: вул. Шашкевича, 123В, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область не враховуючи земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0114 за адресою: вул. Шашкевича, 123, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область яка належить на правах оренди Фізичній особі-підприємцю Мотріченко Орисі Василівні на стадії проектної пропозиції - можлива (Додаток №6 зеленив колір), а саме:

заїзд-проїзд №2 - розміщений на західній стороні земельної ділянки, біля водонапірної башти, перпендикулярно до дороги (землі сільської ради) з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: 3,5м.п.; 26,65м.п.; 4,66м.п.; 29,62м.п. та площею - 0,0098Га;

заїзд-проїзд №3 - розміщений на східній стороні земельної ділянки, перпендикулярно до вул. Шашкевича з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: 3,5м.п.; 39,70м.п.; 18,60м.п.; 3,50м.п.; 15,15м.п.; 36,2бм.п., та площею - 0,0192Га;

заїзд-проїзд №4 - розміщений на південно-східній стороні земельної ділянки, перпендикулярно до вул. Шашкевича з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: 3,5м.п.; 38,34м.п.; 103,82м.п.; 18,60м.п.; 3,50м.п.; 100,37м.п.; 34,84м.п., та площею - 0,0485Га;

заїзд-проїзд №5 - розміщений на північній стороні земельної ділянки, перпендикулярно до вул. Кирничкова з наступними розмірами по периметру по ходу годинникової стрілки: 3,5м.п.; 41,13м.п.; 18,05м.п.; 3,50м.п.; 21,55м.п.; 44,26м.п., та площею - 0,219Га.

Однак заїзди-проїзди №3,4,5 згідно розробленої Схеми розміщені в охоронних зонах від ТП та ЛЕП 0,4кВ (Додаток №6 оранжевий колір) в яких без письмової згоди власника мереж, у відданні якого перебувають ці мережі, а також без присутності представника забороняється:

- будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, знесення будівель та споруд;

- здійснення усіх видів вантажно-розвантажувальних та земельних робіт, вирубування дерев, розташування загонів для худоби, установлення дротяного чи металевого загородження;

- проїзд машин або механізмів загальною висотою з вантажем або без нього від поверхні дороги понад 4,5м.

Питання №2 експертом не розглянуто: "Чи відповідають розроблена технічна документація на земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0114 та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?".

Можливість проїзду транспорту до будівель Фермерського господарства "Спаське", а саме: нежитлового приміщення, демонстраційний зал сільськогосподарської продукції з кафетерієм та офісно-побутовим приміщенням та земельної ділянки за кадастровим номером 0:002:0030, за адресою: вул. Шашкевича, 123В, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область через земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0114 яку орендує Фізична особа-підприємець Мотріченко Орися Василівна з урахуванням проекту реконструкції будівлі ОСОБА_3 (санпропускник) під магазин може бути в тому випадку, коли з існуючого проїзду (Додаток №6 зелений колір, заїзд №1) буде забрано облицювальне каміння (Додаток №1-5 фото №5).

Враховуючи необхідність з`ясування обставин відповідності розробленої технічної документації на земельну ділянку за кадастровим номером :01:002:0114 та її затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, суд призначив у справі судову експертизу з питань землеустрою, проведення якої доручив Експертній службі МВС України Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру.

24.06.2020, до суду надійшов висновок експерта від 18.05.2020 № 19/24/2-244-СЕ/19 за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою (а.с. 89-118, том 2).

Відповідно до вищезазначеного висновку, експерт на поставлене питання: "Чи відповідають проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0114 та його затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?" дійшов таких висновків:

- проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0114 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування;

- невідповідності наведені у дослідницькій частині висновку судового експерта;

- виходячи з наявних матеріалів справи, встановити відповідність затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0114 вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування неможливо.

Суд зазначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Здійснивши оцінку зазначених вище висновків експертів, господарський суд вважає, що вони відповідають вимогам ст. 98 ГПК України і відповідно до статей 76, 77, 86, 104 ГПК України є належними доказами у справі, підстави для відхилення висновків експертів відсутні.

Висновки зроблені судовими експертами узгоджуються із іншими доказами.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення. Висновки суду.
Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування регулюється статтями 123, 124 ЗК України.

Передача в оренду земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеного рішення шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Отже, правовідносини оренди виникають лише в момент укладення договору оренди.

До цього моменту, починаючи з моменту звернення особи до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тривають переддоговірні відносини: сторони ведуть переговори щодо предмета договору, а саме щодо можливості укладення договору оренди в майбутньому та визначення конкретної земельної ділянки на масиві земель державної або комунальної власності у встановленому законом порядку.

Після цього сторони укладають договір оренди, в якому сторонами погоджується вже не тільки конкретна земельна ділянка, а і всі інші умови договору. З цього моменту виникають договірні правовідносини.

Згідно відомостей внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 зареєстрована як підприємець 02.12.2008 року, основний вид підприємницької діяльності торгівля.

Метою отримання земельної ділянки та використання належного підприємцю Мотріченко О.В. 1/2 нежитлового приміщення санпропусника є використання його для здійснення підприємницької діяльності (перебудова для облаштування магазину). Вказані обставини визнані в судовому засіданні як підприємцем так і сільською радою.

З матеріалів справи вбачається, що 22 листопада 2013 року, Спаською сільською радою було прийнято рішення № 608-22/2013 "Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для комерційного використання" (а.с. 90, том 1), згідно якого сільська рада вирішила задоволити заяву гр. ОСОБА_3 та дати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (санпропускник) орієнтовно 0,0374 га для подальшої передачі ділянки в оренду, оскільки земельна ділянка не була сформована. Рішення від 17 січня 2012 року № 296-9/2012 скасувати та вважати таким, що втратило чинність.

07 липня 2015 року Спаською сільською радою прийнято рішення №944-37/2015, згідно якого надано згоду громадянці ОСОБА_3 на розроблення детального плану території в АДРЕСА_1 а біля нежитлового будинку (санпропускника) (а.с.141, том 1).

10 березня 2016 року Спаською сільською радою прийнято рішення Про розгляд заяви власника нежитлового приміщення ОСОБА_3 про затвердження акту земельної комісії щодо розгляду заяви (а.с. 104, том 1), згідно якого сільська рада вирішила затвердити акт земельної комісії від 10.03.2016 року (а.с. 105,106, том 1). Звернутись до Коломийської РДА з проханням надання юридичної допомоги Мотріченко О.В. у вирішенні питання виготовлення документів, що посвідчують право оренди земельної ділянки для обслуговування нежитлового приміщення, яке знаходиться в с. Спас на земельній ділянці площею 0,0374 га згідно чинного законодавства.

10.06.2016 р. між Спаською сільською радою та ОСОБА_3 укладено договір оренди землі (а.с. 144-146, том 1).

Згідно п.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться на території Спаської сільської ради в с. Спас, вул. Шашкевича, 127а.

Пунктами 2, 3, 5, 6 договору сторони погодили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0374 га, кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0114. На земельній ділянці розташовано об`єкт нерухомого майна, площею 27,4 кв.м.

Як вбачається з пп. 5, 6 договору, цільове призначення земельної ділянки визначено суперечливо: для іншого сільськогосподарського призначення (обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (санпропускника) ; землі громадської та житлової забудови.

У відповідності до п. 18 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення.

24 жовтня 2016 року Спаською сільською радою було прийнято рішення „Про надання згоди на зміну цільового призначення орендованої земельної ділянки ОСОБА_3 (а.с. 143, том 1), згідно якого сільська рада вирішила дати дозвіл ОСОБА_3 на зміну цільового призначення орендованої земельної ділянки з іншого сільськогосподарського призначення (обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (санпропускника) на будівництво та обслуговування будівель торгівлі (магазин "Люкс").

При дослідженні матеріалів землеустрою та висновку експертизи та інших доказів у справі встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за місцем знаходження: АДРЕСА_2 ОСОБА_3 для іншого сільськогосподарського призначення (обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (Санпропусника) був виготовлений і погоджений з порушенням вимог земельного законодавства. При розробці даного проекту землеустрою цільове призначення земельної ділянки не відповідає цільовому призначенню, яке зазначено у дозволі на виготовлення проекту землеустрою; у порушення ст. 50 Закону України «Про землеустрій» у проекті землеустрою відсутні копія клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомість про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження не містять висновку з боку відповідного органу у сфері містобудування та архітектури про погодження проекту землеустрою. Крім цього, форма та зміст окремих матеріалів проекту землеустрою не відповідають вимогам щодо них відповідних нормативно-правових актів, а саме: технічне завдання з розроблення проектної (технічної) документації із землеустрою не відповідає вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2004 №266 «Про затвердження Типового договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки»; акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки) не відповідає вимогам Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 № 376. До того ж, порушена послідовність виконання відповідних етапів проектування та погодження документації із землеустрою; вихідна інформація для створення проекту є застарілою та неактуальною; інформація про існуючий стан земельної ділянки є суперечливою та недостовірною; в порушення вимог щодо складу проекту землеустрою/щодо відведення земельної ділянки відсутні окремі матеріали, а деякі матеріали представлені не у повному обсязі. Виходячи із зазначеного вище, досліджуваний проект землеустрою розроблений з недотриманням вимог нормативно-правових актів у сфері землеустрою, а саме містить неповну, недостовірну інформацію, порушує основні принципи землеустрою та Державного земельного кадастру. Тому представлений для дослідження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0114 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Затвердження документації із землеустрою проводиться відповідно до ст.ст. 20,118,123,186 Земельного Кодексу України. Відповідно до вимог цього Кодексу, органом, який згідно своїх повноважень має право розпоряджатися даною земельною ділянкою, приймається рішення про затвердження відповідної документації із землеустрою та надання (передачу) земельної ділянки у власність (користування). Для проведення аналізу відповідності затвердження документації із землеустрою нормам законодавства, перевіряється правомочність прийняття такого рішення та його вміст.

Відповідно до частини 11 ст. 123 Земельного кодексу України, рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

- затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

- надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

В матеріалах справи наявне рішення Спаської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 25.05.2016 № 131 -5/2016 «Про розгляд заяви ОСОБА_3 жит. с, Стопчатів Косівського району щодо передачі в оренду земельної ділянки», проте даним рішенням всупереч вимогам ст. 123 Земельного кодексу України не затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (текст рішення не містить речення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки). Інші окремі рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за місцем знаходження; АДРЕСА_2 ОСОБА_3 для іншого сільськогосподарського призначення (обслуговування 1/2 нежитлового приміщення (Санпропусника)) в матеріалах справи відсутні. Таким чином, виходячи з наявних матеріалів, встановити відповідність затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0114 вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування неможливо. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0114 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування. Як вказані вище так і інші невідповідності наведені у дослідницькій частині висновку судового експерта.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Згідно зі статтями 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним як способу захисту є усталеним у судовій практиці.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що спорюваний договір оренди суперечить вимогам чинного законодавства, порушує права позивача щодо користування його земельною ділянкою в частині під`їзного шляху до нежитлового приміщення площею 0,0079 га, а отже позовна вимоги про визнання договору недійсним підлягає задоволенню.

Також суд дійшов висновку про наявність підстав для усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, враховуючи наступне.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною

ФГ "Спаське" на праві власності належать нежитлові будівлі різного господарського призначення (тваринницька ферма площею 2269,3 кв.м., демонстраційний зал сільськогосподарської продукції з кафетерієм та офісно-побутовим приміщенням загальною площею 1580,3 кв.м., будинок тваринника загальною площею 471,1 кв.м.), що розташовані за адресою: вул. Шашкевича, 123в, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область що підтверджується свідоцтвом про право власності №15174456 від 23.12.2013р. (а.с. 16-18, т.1). Дані об`єкти розташовані на земельній ділянці площею 1,8894 га, кадастровий номер :01:002:0030.

25 квітня 2004 року Спаською сільською радою було прийнято рішення Про надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, яким надано дозвіл гр. ОСОБА_1 на виготовлення проекту відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства (а.с. 26, том 1).

У 2005 році Коломийським районним відділом Івано-Франківської регіональної філії ДП "Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" виготовлено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Фермерського господарства "Спаське" для ведення фермерського господарства в с. Спас по вул. Шашкевича, Коломийського району, Івано-Франківської області.

20 січня 2006 року Спаською сільською радою було прийнято рішення Про надання земельної ділянки в оренду, згідно якого сільська рада вирішила затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФГ "Спаське" в с. Спас по вул. Шашкевича для ведення фермерського господарства; надати в оренду земельну ділянку площею 1,8894 га фермерському господарству "Спаське" терміном на 49 років для ведення фермерського господарства (а.с. 53, том 1).

28 лютого 2006 року між Спаською сільською радою (орендодавець) та ФГ "Спаське" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,8894 га для ведення фермерського господарства, яке знаходиться по вул. Шашкевича в с. Спас Коломийського району Івано-Франківської області терміном на 49 років (а.с. 51-52, т.1). Договір зареєстрований в Коломийському районному відділі Івано-Франківської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України та земельних ресурсах" за № 01 від 28.02.2006 року.

Згідно договору оренди від 28 лютого 2006 року невід`ємною частиною договору є: план або схема земельної ділянки, рішення про передачу в оренду, акт приймання-передачі об`єкта оренди, проект відведення земельної ділянки.

Орендована ФГ Спаське земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлена вимога про усунення перешкоди в користуванні належним йому майном, а саме: розблокувати існуючий проїзд до земельної ділянки фермерського господарства шляхом прибирання насипаного нею каменю та зобов"язати відповідача не чинити перешкод в користуванні цим проїздом.

Матеріалами справи, висновками судової експертизи, фотоматеріалами підтверджується, що влаштування інших шляхів проїзду до будівель належних фермерському господарству у відповідності до вимог ДНБ України технічно не можливо; встановлено, що прохід, проїзд для землекористування фермерського господарства "Спаське" технічно можливий в межах існуючого (спірного) проїзду. Також, з фотознімків, долучених до матеріалів справи вбачається, що відповідач фізична особа-підприємець Мотріченко Орися Василівна розпочала роботи по будівництву магазина, в т.ч. роботи по огородженню спірного проїзду.

Відповідно до положень статей 83, 84 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі (стаття 19 ЗК України).

За змістом статей 38, 39 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.

За змістом ч.1 ст.2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб.

Згідно ч.1 ст.16 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

У відповідності до абз.1 ч.1 ст.17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

В силу приписів ч.2 ст.17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Для населених пунктів з чисельністю населення до 50 тисяч осіб генеральні плани можуть поєднуватися з детальними планами всієї території таких населених пунктів.

При цьому, положеннями ч.8, 10 ст.17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що строк дії генерального плану населеного пункту не обмежується.

В цілому зазначені норми, покликаними раціоналізувати використання територій населених пунктів та оптимізувати містобудівну діяльність.

У відповідності до п.42 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що на місцевому рівні планування територій здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів органами місцевого самоврядування.

Як встановлено судом, позивач неодноразово звертався до відповідача сільської ради стосовно спірного під`їзду, в тому числі і з приводу виключення в генеральному плані 2007 року і необхідності відображення спірного під`їзду.

Фактична наявність вказаного позивачем проїзду підтверджується матеріалами даної справи, в т.ч. наданими фотоматеріалами, висновком судової земельно-технічної експертизи №042/09-19 від 17.09.2019.

Також, судом при розгляді даної справи встановлено, що ні ділянка надана в оренду позивачу, ні ділянка надана в оренду відповідачу ФОП Мотріченко О.В. не відноситься за цільовим призначенням до земель житлової та громадської забудови, а є земельними ділянками земель сільськогосподарського призначення.

Крім того, фактично всі належні на праві власності як позивачу так і відповідачу ФОП Мотріченко О.В. об`єкти нерухомості це об`єкти колишнього господарського двору, які були побудовані як єдиний цілісний комплекс з окремими господарськими будівлями різного призначення і відповідними необхідними під`їзними шляхами для використання таких будівель.

Таким чином, виключення з генерального плану села існуючих під`їзних шляхів до об`єктів нерухомості не свідчить про їх фактичну відсутність. Вказані обставини щодо існування під`їзних шляхів і наявності суттєвих обмежень в їх використанні, в тому числі внаслідок блокування одного з них ФОП Мотріченко О.В. підтверджуються також і висновком судової земельно-технічної експертизи №042/09-19 від 17.09.2019.

Згідно з ч.ч.1-3, 5 ст. 319 Цивільного кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язківвласник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст.391 Цивільного кодексу).

Відповідно до пп.«г» та «е» ч.1 ст.91 Земельного кодексу власники ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з установленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.103 Земельного кодексу власники та землекористувачі повинні обирати такі способи використання ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі ділянок зобов`язані не використовувати ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Згідно зі статтею 152 Земельного кодексу держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

За наведених обставин, позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню, а доводи та заперечення відповідачів не знайшли свого підтвердження.

Щодо заяви відповідача - ФОП Мотріченко О.В. про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд зазначає наступне.
14.09.2020, від відповідача - ФОП Мотріченко О.В. до суду надійшло клопотання про застосування строків позовної давності ( а.с. 123-126, том 2), в якому остання просить суд, у випадку якщо суд прийде до висновку про задоволення позову по суті вимог, застосувати наслідки пропуску позивачем без поважних причин строку позовної давності.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно приписів ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для правильного застосування ч.1 ст.261 ЦК при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, господарський суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, по захист якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Оспорюваний договір оренди землі укладений між Спаською сільською радою та ОСОБА_3 - 10.06.2016, 17.06.2016 внесено відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За наведених обставин та правових норм, у суду відсутні підстави для застосування наслідків пропуску строків позовної давності, оскільки позивач звернувся з позовом до суду в межах строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

У справі "Руїс Торіха проти Іспанії", Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994).

Судові витрати.
Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено Главою 8 Розділу I ГПК України.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, окрім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані із проведенням експертизи.

Судові витрати сторін у цій справі складаються з: сплаченого позивачем судового збору у розмірі 4405,00 гривень, в тому числі: судовий збір за подання позовної заяви в сумі 3524,00 грн, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 881,00 грн; витрат сторін на оплату проведених судових експертиз та витрат позивача на професійну правничу допомогу.

Положеннями п. 2 ч. 1 та п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України унормовано, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач як судові витрати визначив судовий збір у розмірі 4405, 00 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн та витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 8438,40 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу в означеному позивачем розмірі підтверджуються наявним в матеріалах справи договором №13 ГП про надання правової допомоги від 26.05.2018 та квитанцією № 30000100 від 26.05.2018.

Витрати позивача, пов`язані з проведенням експертизи підтверджуються квитанціями: № 30409500-1 від 16 березня 2020 року на суму 4439,40 грн, № 30857553-1 від 22 квітня 2020 року на суму 4000,00 грн.

Згідно з частиною 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Крім того, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З огляду на те, що спір у даній справі виник із неправомірних дій Спаської сільської ради, які фактично призвели виникнення даного спору, а також враховуючи основний принцип господарського судочинства відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, з метою впровадження ефективного захисту порушеного права, суд дійшов висновку про стягнення із Спаської сільської ради на користь позивача судового збору у розмірі 4405,00 гривень, в тому числі: 3524,00 грн - за подання позовної заяви, 881,00 грн - за подання заяви про забезпечення позову; 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в сумі; 8438,40 грн. витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що судом у даній справі вжито заходи до забезпечення позову. В силу приписів частини 7 статті 145 Господарського процесуального кодексу України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 86, 98, 108, 109, 123, 126, 127, 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Фермерського господарства "Спаське" до відповідачів: Спаської сільської ради, Фізичної особи-підприємця Мотріченко Орисі Василівни про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод у користуванні майном, шляхом розблокування існуючого проїзду - задоволити.

Визнати недійсним договір оренди землі від 10.06.2016 укладений між Спаською сільською радою ( вул. Нова, 1а, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78219, ідентифікаційний код 04354338) та ОСОБА_3 (с. Стопчатів, Косівський район, Івано-Франківська область, 78620, РНОКПП НОМЕР_1 ).

Фізичній особі-підприємцю Мотріченко Орисі Василівні (с. Стопчатів, Косівський район, Івано-Франківська область, 78620, РНОКПП НОМЕР_1 ) усунути перешкоди у користуванні майном Фермерському господарству "Спаське" (вул. Шашкевича, 123В, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область,78219, ідентифікаційний код 33278748), шляхом розблокування існуючого проїзду.

Стягнути із Спаської сільської ради ( вул. Нова, 1а, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78219, ідентифікаційний код 04354338) на користь Фермерського господарства "Спаське" (вул. Шашкевича, 123В, с. Спас, Коломийський район, Івано-Франківська область,78219, ідентифікаційний код 33278748) - судовий збір в сумі 4405 (чотири тисячі чотириста п`ять гривень), 8438,40 (вісім тисяч чотириста тридцять вісім гривень сорок копійок) витрат за проведення судової експертизи та 3000,00 (три тисячі гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.02.2021.

Суддя Л.М. Неверовська