РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.02.2021Справа № 910/19266/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Еко»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо»

про стягнення 102 440,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Еко» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» про стягнення 102 440, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав свої грошові зобов`язання за договором № АВ19/04/01-3 від 01.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/19266/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

У відповідності до статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 14.12.2020 року направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення № 750 за адресою відповідача, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 750 вбачається, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі № 910/19266/20 вручено уповноваженому представнику відповідача - 24.12.2020.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі відповідачем відзиву або інших документів суду не надано.

Згідно з частиною другою статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі укладено договір АВ19/04/01-3 від 01.04.2019, за яким позивач зобов`язався виконати санітарно-технічні та інвентаризаційні роботи, а відповідач - прийняти та оплатити їх вартість.

Пунктом 1.2. договору АВ19/04/01-3 від 01.04.2019 встановлено, що конкретний опис робіт визначається у погоджених сторонами завданнях або в додаткових угодах.

Додатковими угодами до договору АВ19/04/01-3 від 01.04.2019 №№ 5, 6, 7, 8, 9, 12, 13, 14, 15, 16, 20, 22, 23, 24 сторони погодили конкретний обсяг, ціну та порядок оплати робіт.

Позивачем виконані інвентаризаційні роботи на об`єктах відповідача, що підтверджується підписаними актами надання послуг №№ 5, 6, 7, 8, 9, 12, 13, 14, 15, 16, 20, 22, 23, 24 від 28.12.2019.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором АВ19/04/01-3 від 01.04.2019 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем даної угоди.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За частиною першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.2. договору АВ19/04/01-3 від 01.04.2019 встановлено, що оплата робіт згідно договору здійснюється відповідачем шляхом перерахування коштів на рахунок позивача в порядку, визначеному у додаткових угодах.

Додатковими угодами до договору АВ19/04/01-3 від 01.04.2019 передбачено, що відповідач оплачує 50% суми договору протягом 10 робочих днів після отримання на підпис розробленого позивачем пакету документів та 50% від суми договору протягом 10 робочих днів після погодження документів та отримання дозволу. В матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем документів та дозволів, однак, наявність підписаних актів надання послуг свідчить про повне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором АВ19/04/01-3 від 01.04.2019, а тому у відповідача виник обов`язок провести розрахунок за виконані роботи.

Позивач 01.10.2020 направив на адресу відповідача претензію №20/10/01-1 в якій просив провести розрахунок за виконані роботи. Проте, відповідач на вказану претензію відповіді не надав.

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази оплати виконаних робіт за договором АВ19/04/01-3 від 01.04.2019, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача основної суми боргу у розмірі 102 440,00 грн. є правомірною і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіппо» (01042, місто Київ, провулок Новопечерський, будинок 19/3, корпус 2, кабінет 33, ідентифікаційний код 32650231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Моноліт-Еко» (79034, Львівська область, місто Львів, вулиця Тернопільська, будинок 9, ідентифікаційний код 32639930) 102 440 грн. 00 коп. (сто дві тисячі чотириста сорок гривень) - основного боргу та 2 102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві гривні) - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк