ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021 року м. Дніпро Справа № 904/4262/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,

секретар судового засідання Манчік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2020р. (повний текст складено 30.10.2020р.)

у справі № 904/4262/20 (суддя - Ніколенко М.О., м. Дніпро)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця, м. Київ

в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 248 706,48 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 136 838,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимоги та рішення суду першої інстанції.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 248 706,48 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 136 838,16 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2020р. позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у розмірі 248 706,48 грн., збір за зберігання вантажу у розмірі 136 838,16 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 грн.

Вказане рішення мотивовано тим, що відповідач несвоєчасно вивільняв колії станції Терни від вантажу, який прибув на його адресу, а тому спричинив ситуацію, за якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов`язання за договором на перевезення по накладним і довести власні вагони на станцію призначення його одержувачу ПАТ "Північний ГЗК". При цьому, через затримку вагонів на станції призначення і на підході до неї, з вини комбінату була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів. Факт скупчення вагонів на станції призначення Терни з вини відповідача під час видачі залізницею наказів № 59 від 31.01.2020р. та № 156 від 15.02.2020р. підтверджений актами загальної форми ГУ-23. Відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували відсутність його вини у затримці вагонів. Судом не прийняті до уваги посилання відповідача на те, що з системного аналізу дій диспетчера можливо зробити висновок, що затримка вагонів здійснюється з метою нарахування відповідачу завищеного розміру плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. Перевіривши розрахунки плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, суд першої інстанції встановив, що вони здійснені правильно та відповідають вимогам чинного законодавства.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду Публічне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат» подало апеляційну скаргу, в якій просить Центральний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2020р., ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що рішення суду першої інстанції є неправомірним. З незалежних від відповідача причин, на шляху прямування було затримано вагони. Так, в період з 02.02.2020р. (16:45) по 03.02.2020р. (00:20) згідно з актами № 534, 535 та в період з 16.02.2020р. (01:40) по 16.02.2020р. (03:50) згідно з актом № 621 на станції Терни вагони знаходились тільки по 13 колії (тупик), яка не є приймальною колією. Інші акти загальної форми було сформовано вже після 03.02.2020р. (00:20) та 16.02.2020р. (03:50) відповідно. 8 Колія зачинена для руху потягів у зв`язку з ремонтними роботами. Залізниця мала можливість прийняти маршрути та доставити затримані на шляху вагони на станцію призначення 02.02.2020р. (16:45) та 16.02.2020р. (01:40). Одні й ті ж самі вагони затримувались на одній станції декілька разів, що свідчить про те, що повторна затримка вагонів на станції Кривий Ріг - Західний, згідно наказів здійснювалась диспетчером штучно без наявності необхідності. Таким чином, позивачем не доведено вину відповідача в затримці вагонів. Позовна заява безпідставно не була залишена без розгляду місцевим господарським судом з підстави незастосування правила двох підписів, передбачених пунктами 5.6 та 5.7 Положення про Філію. В довіреності представника не зазначено, що правило двох підписів застосовується виключно у випадках укладання договорів, оформлення довіреностей, підписанні банківських та фінансових документів. В довіреності мова йде про вихідні документи, якими є в тому числі і позовна заява. Позовна заява вважатиметься підписаною належним чином та матиме юридичну силу виключно у випадку, коли вона буде підписана двома особами, які мають відповідні повноваження на підпис позовних заяв.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2020р. залишити без змін. Посилається на те, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. На думку позивача, суд першої інстанції дослідив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про наявність вини відповідача в затримці вагонів. Позивач заперечує доводи скаржника щодо відсутності в період дії спірних наказів на коліях станції Терни затриманих за актами загальної форми вагонів, оскільки на коліях станції призначення знаходились вагони, які не забиралися відповідачем на під`їзну колію, про що свідчать акти загальної форми ГУ-23. Позивач зазначає, що відповідач не посилається на докази в обґрунтування підстав не забирання вагонів з під`їзної колії та не враховує, що всі колії станції Терни не можуть бути зайнятими вагонами, які вчасно не забираються на під`їзну колію. В іншому випадку, роботу станції було б повністю заблоковано. Відповідач не подав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях форми ГУ-46 та накопичувальних картках заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові заперечення представників ПрАТ "Північний ГЗК", викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальних карток, не свідчать самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог. Викладеним спростовується твердження відповідача про готовність прийняти спірні вагони на свою під`їзну колію та відсутність його вини у їх затримці. Позивач вважає, що незгода відповідача з нарахованою сумою плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є такою, що не має під собою правового підґрунтя. Доводи, наведені відповідачем в апеляційній скарзі, спростовуються фактичними обставинами справи та відповідними документальними доказами. До позовної заяви додано належні документи, що підтверджують право особи, а саме адвоката Русанової В.В., яка підписала позовну заяву, на вчинення такої процесуальної дії. Отже, позовна заява підписана уповноваженою особою.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2020р. відкрито апеляційне провадження у справі. Розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 01.02.2021р.

Сторони наданими їм процесуальними правами не скористались та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Разом з тим, 01.02.2021р. до апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" про відкладення розгляду справи та призначення розгляду справи на іншу дату.

Вказане клопотання мотивовано тим, що на період дії карантину, викликаного розповсюдженням вірусу COVID-19 у регіональних філіях, філіях АТ "Укрзалізниця" та їх підрозділах запроваджено режим простою з причин, що не залежать від працівника та для працівників, що працюють з п`ятиденним робочим тижнем з двома вихідними днями встановлено режим неповного (чотириденного) робочого тижня з неробочими днями по понеділках.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що наведені в клопотанні обставини не є поважними.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Таким чином, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності учасників провадження у справі.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" укладено Договір № ПР/М-17-2/14-744/НЮдч від 14.12.2017р. "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Терни і Рядова Придніпровської регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (далі - Договір). Цим Договором врегульовано відносини між сторонами щодо подачі і забирання вагонів.

Даний договір укладено з протоколом розбіжностей до Договору від 21.12.2017р.

Відповідно до пункту 1 Договору, згідно зі Статутом залізниць України, правил перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить Власнику колії, яка примикає до станції Терни стрілками № № 2,4,6 у парній горловині станції та до станції Рядова стрілкою № 8 до колії VІ станції Рядова. Під`їзна колія обслуговується локомотивом Власника колії. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено по станції Терни біля:

- маневрового світлофору М10, розташованого на відстані61,5м від вістряка стрілки № 2 станції Терни;

- маневрового світлофору М8, розташованого на відстані 862 м від граничного стовпчика стрілки № 4 станції Терни;

- маневрового світлофора М6, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки №6 станції Терни; по станції Рядова біля вхідного світлофору Чк, розташованого на відстані 500 м від вістряка стрілки № 8 станції Рядова.

Розгорнута довжина під`їзної колії складає 268700 погонних метрів (пункт 2 Договору).

Пунктом 4 Договору встановлено, що рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії та Інструкції по сигналізації на залізницях України.

Відповідно до пункту 5 Договору, здавання вагонів для під`їзної колії зі станції Терни, Рядова здійснюється:

- порожні хопери через інтервал часу 2,0 години;

- порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів через інтервал часу 2,5 години;

- вагони з небезпечними вантажами класі "ІВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання;

- інші вагони - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник вантажу та багажу станції, нарочним прийомоздавальнику власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2.

У разі здавання вагонів залізницею власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу, передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Згідно з пунктом 6 Договору вагони, що прибули на станцію Терни регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПівнГЗК", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції Терни, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Вагони, що прибули на станцію Рядова регіональної філії "Придніпровська залізниця" для ПрАТ "ПівнГЗК", подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9, 10 станції Рядова, за вказівкою чергового по залізничній станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю. Повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113 (пункт 8 Договору).

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (пункт 11 Договору).

Для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 15,0 год. (пункт 12 Договору).

Відстань для нарахування збору за подачу, забирання вагонів встановлюється 0 км в обидва кінці (пункт 13 Договору).

Відповідно до пункту 14 Договору власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії;

- згідно з діючими нормативними документами.

Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".

Приписами пункту 15 Договору встановлено, що власник колії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.

Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України.

Пунктом 19 Договору встановлено, що Договір вважається укладеним з моменту підписання його Сторонами та скріплення печатками сторін і діє з 23.12.2017р. до 23.12.2022р. включно.

В січні - лютому 2020 року за залізничними накладними №№45011251, 45011244, 45011277, 45011343, 45011236, 45011269, 45011210, 45011228, 45006707, 41637992, 41697392, 41691098, 41669540, 41646662, 45643483, 84119, 84124, 84123, 84122, 15448, 15446, 84105, 84106, 84110, 84109, 84108, 84107, 84115, 84116, 84114, 84113, 84112, 84111, 84118, 84117, 84121, 84120 залізницею прийнято до перевезення на адресу відповідача вантаж та порожні власні вагони.

На шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Розділу III Правил користування вагонами та контейнерами (надалі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, дані вагони було затримано на підставі наказів № 59 від 31.01.2020р. та № 156 від 15.02.2020р. через зайнятість колій станції призначення Терни у зв`язку з неприйняттям вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію.

За фактом неприйняття вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію, станціями затримки Савро, Кривий Ріг-Західний в порядку, передбаченому п. 9, 10 розділу III Правил, складено відповідні акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 13 від 31.01.2020р., № 13 від 08.02.2020р., № 35 від 15.02.2020р., № 35 від 16.02.2020р. та акти загальної форми ГУ-23 № 13 від 31.01.2020р., № 35 від 15.02.2020р.

Позивач стверджує, що відповідні повідомлення про затримку вагонів вручено станцією призначення представникам відповідача протягом двох годин після його отримання, що передбачено п. 10 Розділу ІІІ. Правил користування вагонами та контейнерами.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника нараховано плату за користування вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№ 21029074, 21029070, 09029037, 16029041, 22029045, 21029042 та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою ФДУ-92 №03039019.

Позивач зазначив, що відомості плати за користування вагонами та накопичувальну картку працівниками ПрАТ "Північний ГЗК" було підписано із запереченнями:

- з актом № 13 ст. Савро не згодні, станом на 02.02.2020р. на 16:45 год. на коліях станції Терни не було вагонів, затриманих з вини ПрАТ "Північний ГЗК";

- з актом № 35 ст. Кривий Ріг Західний не згодні, станом на 16.02.2020р. на 01:40 год. на коліях станції Терни не було вагонів, затриманих з вини ПрАТ "Північний ГЗК".

Залізницею було оформлено акти форми ГУ-23а, ГУ-23 на підставі яких розраховано плату за користування спірними вагонами у сумі 248 706,48 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 136 838,16 грн., що на думку позивача підлягають стягненню з ПрАТ "Північний ГЗК".

Відповідач плату за користування вагонами у розмірі 248 706,48 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 136 838,16 грн. не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом за захистом своїх прав.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 ГК України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. ст. 3, 8 Закону України "Про залізничний транспорт" № 273/96-ВР від 04.07.1996р. законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно із ст. 17 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 (далі по тексту Статут залізниць України) перевезення вантажів залізничним транспортом організовується на договірних засадах.

Статтею 71 Статуту залізниць України встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Подача і забирання вагонів, а також маневрова робота на залізничних коліях, що належать підприємствам, здійснюються їх локомотивами. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084 (зі змінами та доповненнями).

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача та супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Виходячи з положень ст. ст. 46, 47 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором. контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.

За змістом положень ч. ч. 1, 2 статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Правилами користування вагонами та контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, встановлено порядок і умови обліку і нарахування плати за користування вагонами, а саме:

- п.3: "Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами ф.ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами ф.ГУ-46к..., які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку ф.ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23... ";

- п.4: "Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами";

- п.6: "Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника";

- п.8: "У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери";

- п.9: "Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ";

- п.10: "Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом...) ";

- п.12: "Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. При цьому, час до 30 хвилин не враховується, а час 30 хвилин і більше враховується як повна година".

Порядок нарахування збору за зберігання вантажу визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 866/5087.

Пунктом 4 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту від 21.11.2000р. № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. за № 864/5085 (далі Правила) встановлено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відповідно до п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами). Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Матеріалами справи підтверджується, що в січні-лютому 2020 року за перевізними накладними №№ №№45011251, 45011244, 45011277, 45011343, 45011236, 45011269, 45011210, 45011228, 45006707, 41637992, 41697392, 41691098, 41669540, 41646662, 45643483, 84119, 84124, 84123, 84122, 15448, 15446, 84105, 84106, 84110, 84109, 84108, 84107, 84115, 84116, 84114, 84113, 84112, 84111, 84118, 84117, 84121, 84120 було прийнято до перевезення вагони на адресу одержувача ПрАТ "Північний ГЗК" станція призначення Терни Придніпровської залізниці вантаж "порожні власні вагони", вантаж "концентрат залізорудний", вантаж "глина".

На шляху прямування, відповідно до вимог п. п. 9, 10 розділу III Правил користування вагонами та контейнерами (надалі - Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, дані вагони було затримано на підставі наказів № 59 від 31.01.2020р. та № 156 від 15.02.2020р. через зайнятість колій станції призначення Терни у зв`язку з неприйняттям вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію.

За фактом неприйняття вантажу відповідачем (одержувачем) на свою під`їзну колію, станціями затримки Савро, Кривий Ріг Західний у порядку, передбаченому п.п. 9, 10 розділу III Правил, складено відповідні акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 13 від 31.01.2020р., № 13 від 08.02.2020р., № 35 від 15.02.2020р., № 35 від 16.02.2020р. та акти загальної форми ГУ-23 № 13 від 31.01.2020р., № 35 від 15.02.2020р.

Пунктом 5 Договору передбачено, що здавання порожніх вагонів для під`їзної колії станції Терни, Рядова здійснюється через інтервал часу 2 години.

Несвоєчасне вивільнення відповідачем приймально-відправних колій станції Терни від власного вантажу, що прибув на його адресу унеможливило виконання залізницею своїх зобов`язань за договором на перевезення по накладним і доставку власних вагонів на станцію призначення його одержувачу ПрАТ "Північний ГЗК".

Внаслідок затримки вагонів, на станції призначення Терни і на підході до неї, з вини відповідача була знижена пропускна спроможність для перевезень та руху інших поїздів.

Пунктом 9 Правил встановлено, що про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Колегія суддів вважає безпідставним твердження скаржника про можливість залізниці прийняти та доставити затримані на шляху вагони на станцію призначення з огляду на наступне.

Зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку Укрзалізниці і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

Підпунктом 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005р. № 507, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції.

Наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій, що визначається технічно-розпорядчим актом станції, разом з цим, зазначене не спростовує вини відповідача, якщо він допустив скупчення вагонів на станції призначення внаслідок бездіяльності у їх забиранні.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.06.2018р. у справі № 904/7535/17 та колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 26.06.2020р. у справі № 908/1925/19, від 23.06.2020р. у справі № 908/1746/19, від 06.04.2020р. у справі № 908/1417/19.

Разом з цим, п. 46 Статуту залізниць України на одержувача покладено обов`язок прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Тобто, у розумінні п. 46 Статуту залізниць України терміни "безоплатного зберігання вантажів у вагонах, що надійшли на адресу одержувача, на коліях залізниці" та "безоплатного користування місцем загального користування на залізниці" охоплюються періодом у часі з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.

Порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку із цим відповідного збору визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Мінтранспорту України від 21.11.2000р. № 644.

Пунктами 4, 5 зазначених Правил передбачено, що термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача. Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені п. 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) сплачується після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, визначеним у Тарифному керівництві № 1, затвердженому наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009р. №317.

Зважаючи на наведене, апеляційний господарський суд зазначає, що обов`язок щодо сплати збору за зберігання вантажів покладається на одержувача (вантажоодержувача, вантажовласника) у разі, якщо ним було допущено прострочення у вивезенні вантажу з місця загального користування в межах терміну безоплатного користування (п. 5 Правил зберігання вантажів), та у разі затримки залізницею вантажів у вагонах з вини одержувача незалежно від місця затримки зі сплив ом терміну безоплатного зберігання (п. 8 Правил зберігання вантажів).

При цьому, нарахування одержувачу збору за зберігання вантажу у вагонах незалежно від місця їх затримки за весь період затримки понад термін безоплатного користування здійснюється залізницею за регульованим тарифом за фактом затримки вагонів, що слідують за адресою одержувача, якщо така затримка сталася з вини одержувача.

Водночас, загальні норми п. 46 Статуту залізниць України та п. 8 Правил зберігання вантажів, що передбачають право залізниці на нарахування одержувачу збору за зберігання вантажу за регульованим тарифом, застосовуються незалежно від місця затримки вантажу, за умов доведення вини одержувача у такій затримці.

Актами загальної форми ГУ-23 підтверджується факт скупчення вагонів на станції призначення Терни під час видачі залізницею наказів № 59 від 31.01.2020р. та № 156 від 15.02.2020р. з вини ПрАТ "Північний ГЗК".

Матеріали справи свідчать про те, що залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію. Дані факти засвідчено в складених на станції призначення Терни актах загальної форми ГУ-23.

Повідомлення про прибуття власних вагонів на адресу ПрАТ "Північний ГЗК" зареєстровані в Книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2. Отже, не пізніше аніж 2 години після отримання повідомлення про прибуття на його адресу власних вагонів, відповідач повинен був забрати їх на свою під`їзну колію з передавальних колій, що є приймально-відправними.

Обов`язок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями вагонів при видачі наказу про затримку не передбачені жодним законодавчим актом, як і жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинно бути зайнято. Змістом Договору такого обов`язку також не передбачено.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника залізницею нараховано плату за користування вагонами за відомостями форми ГУ-46 № № 21029074, 21029070, 09029037, 16029041, 22029045, 21029042 у розмірі 248 706,48 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою ФДУ-92 № 03039019 в розмірі 136 838,16 грн.

Щодо доводів відповідача про підписання позовної заяви одноосібно адвокатом в порушення ст. 124 Статуту АТ "Українська залізниця" колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" підписано уповноваженим представником АТ "Укрзалізниця" адвокатом Русановою В.В.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Підпунктом 11 п. 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України передбачено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 Конституції України виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017р.; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018р.; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019р.

Таким чином з 01.01.2019р. представництво у суді першої інстанції має здійснюватися адвокатом. При цьому підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Право на підписання позовної заяви адвокатом Русановою В.В. підтверджується довіреністю № 230 від 28.04.2020р., згідно з якою Русанова В.В. уповноважена представляти інтереси довірителя в судах всіх інстанцій та юрисдикцій, підписувати та подавати будь-які заяви, скарги, позовні заяви, заявляти клопотання тощо (п. 2.1 довіреності). Вказана довіреність підписана виконуючим обов`язки директора Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" Гавриленком С.О та заступником директора регіональної філії з фінансово-економічних питань Регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" Довгополовою Т.О.

Застереження щодо необхідності дотримання правила двох підписів застосовується виключно у випадках: укладання договорів, довіреностей, підписанні банківських та інших фінансових документів, пов`язаних з діяльністю самого товариства. Тоді як позовна заява подається у відповідності до вимог процесуального законодавства і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.07.2018р. у справі №905/2314/17.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що затримка вагонів на підході до станції призначення, у зв`язку з якою позивачем нарахована плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, відбулася з вини відповідача, а саме: через неможливість приймання їх станцією призначення з причин накопичення вагонів, що прибули на адресу відповідача. Підстави для звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами і контейнерами відсутні.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався місцевий господарський суд. Водночас апеляційний господарський суд погоджується із доводами позивача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, як такими, що узгоджуються з обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.10.2020р. у справі № 904/4262/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 10.02.2021р.

Головуючий суддя _________________ І.О. Вечірко

Суддя _________________ Т.А. Верхогляд

Суддя _________________ Ю.Б. Парусніков