РІШЕННЯ

Іменем України

11 лютого 2021 року м. Чернігівсправа № 927/184/13-г (927/664/20)

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю НіжинТеплоМережі,

вул. Глібова, 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600,

до відповідача: Комунального підприємства Оренда комунального майна,

вул. Яворського, 3, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600,

співвідповідач: Комунальне підприємство Виробниче управління комунального господарства, ,

16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Чернігівська, 128).

про стягнення 25074,16 грн

в межах справи про банкрутство

Товариства з обмеженою відповідальністю НіжинТеплоМережі

Учасники справи не викликались

Товариством з обмеженою відповідальністю НіжинТеплоМережі подано позов до Комунального підприємства Оренда комунального майна про стягнення 25074,16 грн заборгованості за поставлену теплову енергію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, фактично отримуючи теплову енергію за період з 01 жовтня 2019 року по 30 квітня 2020 року, оплату за отриману теплову енергію не здійснив.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 25 липня 2020 року ухвалено питання про прийняття позовної заяви ТОВ НіжинТеплоМережі до КП Оренда комунального майна про стягнення 25074,16 грн заборгованості за поставлену теплову енергію вирішити після повернення матеріалів справи №927/184/13-г до Господарського суду Чернігівської області.

15 грудня 2020 року матеріали справи №927/184/13-г повернуто на адресу Господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 17 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; справу №927/184/13-г (927/664/20) об`єднано зі справою №927/184/13-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі"; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини - протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі; позивачу встановлено строк протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для подачі до суду відповіді на відзив з одночасним надсиланням копії відповіді на відзив та доданих до неї доказів відповідачу; відповідачу встановлено строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечення на відповідь позивача на відзив з одночасним надсиланням його копії разом з доданими до нього документами позивачу.

29 грудня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Обґрунтовуючи свої заперечення відповідач зазначив, що ним сплачено борг у сумі 14896,10 грн, в доказ чого до відзиву додає копію платіжного доручення №241 від 30 вересня 2020 року на суму 14896,10 грн. Стосовно суми боргу у розмірі 10178,06 грн, відповідач зазначив, що договором №1 про заміну боржника у зобов`язанні від 22 жовтня 2020 року, переведено борг у сумі 10178,06 грн від відповідача до Комунального підприємства Виробниче управління комунального господарства за теплопостачання до приміщення за адресою по вулиці Шевченка, 96-б/1. До відзиву відповідачем, зокрема, додано копію договору №1 про заміну боржника у зобов`язанні від 22 жовтня 2020 року та копію повідомлення про згоду на переведення боргу від 22 жовтня 2020 року.

11 січня 2021 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про залучення до справи співвідповідача, в якому позивач просив суд залучити до участі у даній справі співвідповідача Комунальне підприємство Виробниче управління комунального господарства (, 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Чернігівська, 128), у зв`язку з переведенням боргу, про яке зазначено відповідачем у відзиві на позовну заяву. Крім того, в своєму клопотанні позивач просив суд розглянути позовну заяву в загальному порядку.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 13 січня 2021 року повторно відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; клопотання позивача про залучення співвідповідача Комунальне підприємство Виробниче управління комунального господарства (, 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Чернігівська, 128) задоволено; залучено до участі у справі співвідповідача Комунальне підприємство Виробниче управління комунального господарства (, 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Чернігівська, 128); зобов`язано позивача негайно надіслати співвідповідачу - Комунальному підприємству Виробниче управління комунального господарства копію позовної заяви з копіями всіх доданих до неї документів рекомендованим листом з описом вкладення, а докази надсилання надати суду; запропоновано співвідповідачу - Комунальному підприємству Виробниче управління комунального господарства, в строк передбачений господарським процесуальним законодавством, надати суду відзив на позов; роз`яснено співвідповідачу - Комунальному підприємству Виробниче управління комунального господарства його право, передбачене ч. 4 ст. 48 ГПК України, на звернення до суду з клопотанням про розгляд справи спочатку.

14 січня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшло пояснення, в якому відповідач заперечив стосовно залучення до справи в якості співвідповідача КП Виробниче управління комунального господарства, з огляду на те, що вимоги по відношенню до відповідача та співвідповідача не є спільними, оскільки за договором заміни боржника у зобов`язанні від 22.11.2020 до КП Виробниче управління комунального господарства були передані зобов`язання лише по одному з об`єктів комунальної власності по вул. Шевченка, 96-б/1 на суму 10178,06 грн, в той час як загальна сума вимог позивача заявлена по двох об`єктах і становить 25074,16 грн. Крім того, відповідач зазначає, що укладення договору заміни сторони в зобов`язанні, погодженого кредитором, фактично має своїм наслідком повне і безумовне припинення правовідносин між позивачем та первісним боржником та виникнення відповідних прав та обов`язків у нового боржника в межах дії цього договору, у зв`язку з чим відповідач вважає, що для залучення КП Виробниче управління комунального господарства, в якості співвідповідача, відсутні правові підстави за одними і тими ж вимогами юридичних осіб, які не можуть мати одних і тих же прав та нести одні і ті ж обов`язки перед позивачем.

22 січня 2021 року на адресу суду від співвідповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому співвідповідач заперечив стосовно позовних вимог. В частині позовних вимог у розмірі 14896,10 грн за постачання теплової енергії до приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Гоголя, 13А/4 КП «Виробниче управління комунального господарства» зазначає про повну їх безпідставність з огляду на відсутність у відповідачів будь-яких правовідносин з позивачем з приводу надання ним послуг за вказаною адресою, а також з огляду на те, що за умовами договору від 22.10.2020 про заміну боржника в зобов`язанні, до КП «Виробниче управління комунального господарства» від КП «Оренда комунального майна» перейшло зобов`язання у розмірі 10178,06 грн, пов`язане з вимогами по оплаті комунальної послуги виключно по відношенню до приміщення по вул. Шевченка, 96-б/1. В частині позовних вимог у розмірі 10178,06 грн за постачання теплової енергії до приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченка, 96-Б/1, співвідповідач зазначив, що між позивачем та КП «Оренда комунального майна», яке було замінено у зобов`язанні на КП «Виробниче управління комунального господарства», відсутні будь-які договірні відносини з приводу надання та отримання комунальної послуги по відношенню до приміщення по вул. Шевченка, 96-б/1, тому вони відсутні і у КП «Виробниче управління комунального господарства». Так, співвідповідач вважає вимоги позивача про сплату йому грошових коштів на підставі виставлених ним рахунків за №481 з посиланням на договір №481 від 13.09.2013, який, на думку співвідповідача, не має жодного відношення до цього об`єкту, незаконними.

25 січня 2021 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів співвідповідачу.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши надані докази, господарський суд встановив:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 19.02.2013 (справа №927/184/13-г) порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Ніжин Тепло Мережі", визнано вимоги ФОП Коленченко О.О. до боржника у сумі 495000,00 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Дранченко Валентину Михайлівну.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 10.08.2017 у справі №927/184/13-г, зокрема, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Лященка Павла Володимировича (провулок Коцюбинського, 4/9, м. Чернігів, 14000).

На даний час розгляд справи №927/184/13-г триває.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21.04.2019.

Згідно частини другої Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (ВВР України, 1992, №31 із наступними змінами).

Частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу. Реалізація майна боржника здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу, крім майна боржника, оголошення про продаж якого опубліковане до дня введення в дію цього Кодексу. У разі не продажу такого майна його подальша реалізація здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи (ч.3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства).

Товариство з обмеженою відповідальністю НіжинТеплоМережі звернулось до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Комунального підприємства Оренда комунального майна про стягнення 25074,16 грн боргу з оплати наданих відповідачеві послуг за поставлену теплову енергію по об`єктам, що розташовані в м. Ніжині за адресами: вул. Прилуцька, 126 тавул. Шевченко, 96-б/1, балансоутримувачем яких є відповідач.

Позовні вимоги обґрунтовані фактичним отриманням відповідачем теплової енергії за період з 01 жовтня 2019 року по 30 квітня 2020 року, без укладення письмового договору.

Разом з тим, судом встановлено, що 30.09.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю НіжинТеплоМережі (теплопостачальна організація) та Комунальним підприємством Оренда комунального майна (споживач) було укладено договір на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на опалення та виробництво та надання послуги постачання гарячої води №481, згідно п. 1.1. якого теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання виробляти, транспортувати та постачати споживачеві теплову енергію на опалення, забезпечувати гарячою водою, а споживач зобов`язується сплачувати теплопостачальній організації за надані комунальні послуги за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що теплова енергія виробляється, транспортується та постачається споживачу для об`єктів перерахованих у додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 3.2.20 договору споживач зобов`язаний щомісячно в терміни, передбачені цим договором, здійснювати розрахунки за теплову енергію у відповідності до всіх платежів/ставок та порядку оплати, передбачених затвердженим в установленому порядку тарифом та згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 4.2.1. договору теплопостачальна організація зобов`язалась виробляти, транспортувати та постачати теплову енергію для об`єктів споживача, передбачених у додатку №1 до цього договору.

У випадку укладення цього договору зі споживачем, що відбулося пізніше дати набуття останнім права власності, права користування, права володіння, права оперативного управління, права господарського відання, права довірчого управління щодо об`єкту/об`єктів теплоспоживання (визначених у Додатку № 1 до даного договору), споживач зобов`язаний оплатити спожиту теплову енергію за весь період її фактичного споживання вищезазначеним об`єктом/об`єктами, а також абонентську плату (умовно-постійну частину тарифу) в разі застосування двоставкових тарифів, починаючи з дати виникнення правомочностей на об`єкт теплоспоживання, тобто в такому випадку умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які склалися до його укладання, а саме, з моменту виникнення у споживача правомочностей на об`єкт теплоспоживання (п. 6.8. договору).

Позивачем не надано суду додатку до договору, якій би містив перелік об`єктів по заявленим позовним вимогам.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення боргу за поставлену теплову енергію за адресою вул. Прилуцька, 126 в м. Ніжині у розмірі 14896,10 грн суд зазначає наступне.

За твердженням позивача, наведеними у позовній заяві вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю НіжинТеплоМережі заявлено позовні вимоги, зокрема, з поставки Комунальному підприємству Оренда комунального майна теплової енергії на суму 14896,10 грн до переданого останньому на баланс об`єкту, що знаходиться за адресою: вул. Прилуцька, 126, у період з 01 жовтня 2019 року по 30 квітня 2020 року, у зв`язку з чим відповідачу було виставлено відповідні рахунки-фактури (а.с. 6-12).

До позовної заяви позивачем додано копію додаткової угоди від 20.09.2018 про припинення договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ніжина №35 від 05.05.2017, укладеної між Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради (орендодавець), КП «ОКМ» (балансоутримувач) та ПАТ «Укрпошта» (орендар), орендодавець та балансоутримувач прийняли від орендаря нежитлове приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Прилуцька, буд. 126, загальною площею - 19,3 кв.м згідно Акту приймання-передачі орендованого майна від 20 вересня 2018 року, копія якого також додана позивачем до позовної заяви (а.с. 35-36)

В доказ обґрунтування своїх позовних вимог позивачем до позовної заяви додано вимогу про сплату боргу, що направлена на адресу відповідача листом №01-07/1059 від 22.05.2020 (а.с. 55), в тексті якої, зокрема, зазначено адреси за якими поставлялась теплова енергія: вул. Гоголя, буд. 13-А та вул. Шевченко, 96-б/1 в м. Ніжині.

Тобто, у вимозі, доданій до позовної заяви, позивач сам вказує зовсім іншу адресу поставки теплової енергії, яка відмінна від тієї, що була заявлена у позовній заяві (м. Ніжин, вул. Прилуцька, буд. 126).

Також, до позовної заяви додано відповідь на зазначену вимогу відповідача, у якій відповідач зазначив, що Комунальне підприємство Оренда комунального майна не має жодного відношення до приміщені по вул. Гоголя, буд. 13-А та вул. Шевченко, 96-б/1 в м.Ніжині. Вказана відповідачем адреса вул. Гоголя, буд. 13-А також відмінна від тієї, що була заявлена у позовній заяві (м. Ніжин, вул. Прилуцька, буд. 126).

Позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою про сплату боргу, що направлена на адресу відповідача листом №01-07/1132 від 11.08.2020, в тексті якої, знову ж таки зазначено адреси за якими поставлялась теплова енергія: вул. Гоголя, буд. 13-А та вул. Шевченко, 96-б/1 в м. Ніжині, що відмінна від тієї, що була заявлена у позовній заяві (м.Ніжин, вул. Прилуцька, буд. 126) (а.с. 59).

Позивач у позовній заяві зазначив, що вказані вимоги були залишені відповідачем без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію.

В доданих до позовної заяви рахунках-фактурах (а.с. 6-12) взагалі відсутні адреси поставки теплової енергії.

До відзиву на позовну заяву відповідачем додано копію акту про надання послуг за адресою вул. Гоголя, буд. 13-А від 30.09.2020 на суму 14896,10 грн, а також копію рахунку-фактури №481 від 30.09.2020 на суму 14896,10 грн, в якому також зазначена адреса вул. Гоголя, буд. 13-А.

З позовної заяви вбачається, що позивачем не було заявлено позовної вимоги про стягнення боргу за поставлену теплову енергію за адресою вул. Гоголя, буд. 13-А, а заявлено, зокрема, позовну вимогу про стягнення з відповідача боргу за поставлену теплову енергію за адресою вул. Прилуцька, 126 в м. Ніжині у розмірі 14896,10 грн.

Матеріали справи не містять та позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивачем було надано послуги з поставки теплової енергії відповідачу за адресоювул. Прилуцька, 126 в м. Ніжині у розмірі 14896,10 грн.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів того, що позивачем було надано послуги з поставки теплової енергії відповідачу за адресою вул. Прилуцька, 126 в м. Ніжині у розмірі 14896,10 грн, суд дійшов висновку, що в позовній вимозі в частині стягнення за поставлену теплову енергію за адресою вул. Прилуцька, 126 в м. Ніжині у розмірі 14896,10 грн має бути відмовлено, у зв`язку з відсутністю підстав для стягнення з відповідача 14896,10 грн заборгованості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

За наведених обставин у їх сукупності суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення за поставлену теплову енергію за адресою вул. Прилуцька, 126 в м. Ніжині у розмірі 14896,10 грн задоволенню не підлягає.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення боргу за поставлену теплову енергію за адресою вул. Шевченко, 96-б/1 в м. Ніжині у розмірі 10178,06 грн суд зазначає наступне.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю НіжинТеплоМережі, було надано послугу з поставки Комунальному підприємству Оренда комунального майна теплової енергії, зокрема, на суму 10178,06 грн до переданого останньому на баланс об`єкту, що знаходиться за адресою: вул. Шевченко, 96-б/1, у період з 01 жовтня 2019 року по 30 квітня 2020 року, у зв`язку з чим відповідачу було виставлено відповідні рахунки-фактури (а.с. 6-12).

Відповідно до договору про розірвання договору оренди нерухомого майна комунальної власності від 24.09.2019, укладеного між Територіальною громадою міста Ніжина (орендодавець), Комунальним підприємством Оренда комунального майна (балансоутримувач) та ФОП Верба Т.І. (орендар), договір оренди нерухомого майна комунальної власності №599, за яким орендодавець передав орендарю у тимчасове платне користування на умовах оренди нежитлове приміщення, що знаходиться з адресою м. Ніжин вул. Шевченко, 96-б/1 сторони розірвали. /а.с. 39-40/.

За актом приймання-передачі від 04 вересня 2019 року орендодавець та балансоутримувач прийняли від орендаря нежитлове приміщення за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченко, 96-б/1 загальною площею 72,2 кв.м (а.с. 41).

За змістом п. 1 акту приймання-передачі від 04.09.2019 фактичну передачу вказаного нежитлового приміщення, що перебуває у господарському віданні КП «ОКМ», здійснює ФОП Верба Т.І. до КП «ОКМ».

У пункті 2 акту приймання-передачі «Технічний стан вказаного вище майна» зазначено, що у даному приміщенні наявне централізоване опалення.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що підписуючи вищезазначений договір про розірвання договору оренди нерухомого майна комунальної власності від 24.09.2019 та акт приймання-передачі від 04 вересня 2019 року, відповідач визнав, що в приміщенні наявне централізоване опалення, тобто воно було підключено до системи централізованого опалення та опалювалось протягом опалювального сезону відповідно до рішень Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області №347 від 24.10.2019 «Про початок опалювального сезону 2019-2020 рр. на території Ніжинської міської об`єднаної територіальної громади Чернігівської області та №118 від 09.04.2020 «Про припинення опалювального сезону в Ніжинській міській об`єднаній територіальній громаді» (а.с. 45-46). Матеріали справи не містять доказів того, що приміщення, що знаходиться з адресою м.Ніжин вул. Шевченко, 96-б/1, в подальшому було передано в оренду після його повернення з оренди та передання на баланс КП «ОКМ».

За таких обставин, саме відповідач в контексті Закону України «Про теплопостачання» є споживачем теплової енергії, поставленої у спірний період у приміщення, що знаходиться за адресою: м. Ніжин, вул. Шевченко, 96-б/1, а відтак, між позивачем та відповідачем склалися фактичні договірні відносини щодо постачання та споживання теплової енергії. Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Пунктом 14 Правил користування тепловою енергією передбачений обов`язок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Частиною 6 статті 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно статті 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Так, згідно з зазначеними нормами законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому, відсутність письмово оформленого договору не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2019 у справі №912/2369/18.

Згідно частини 2 статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч. 4, ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання).

Враховуючи викладене, відповідач, як споживач, зобов`язаний був щомісячно здійснювати оплату за отриману теплову енергію.

На підставі вищевикладеного, доводи відповідача про недоведеність позивачем надання ним послуг теплопостачання за спірним об`єктом є безпідставними. Також, доводи відповідача про недоведеність позивачем надання ним послуг теплопостачання за спірним об`єктом спростовуються наступним. ТОВ «НТМ» здійснює свою діяльність на підставі ліцензій, виданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, на постачання теплової енергії; на виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії); на транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами.

Крім того, діяльність підприємства позивача з постачання теплової енергії здійснюється на підставі договору оренди цілісного майнового комплексу від 24.12.2003, укладеного між Виконавчим комітетом Ніжинської міської ради (орендодавець) та ТОВ «НТМ» (орендар), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування цілісний майновий комплекс КП «Ніжинтеплоенерго» та Дочірнього підприємства «Ніжинтеплосервіс» (підприємство). Відповідно до п. 2.1 вказаного договору орендар вступає у строкове платне користування підприємством, надає послуги з опалення та гарячого водопостачання з 01.01.2004.

Майно передавалось відповідно до акту прийому-передачі основних засобів з КП «Ніжинтеплоенерго» на ТОВ «НТМ» станом на 01.12.2003.

Відповідно до додаткової угоди від 12.04.2018 до вказаного договору, термін дії останнього продовжено до 28.02. 2021.

Таким чином, усі котельні м. Ніжина, які перебували в комунальній власності територіальної громади м. Ніжина передані в строкову оренду ТОВ «НТМ».

Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 26.12.2013 №520 ТОВ «НТМ» визнано виробником та виконавцем послуг по теплопостачанню та гарячому водопостачанню.

При цьому, за твердженням позивача, не спростованим відповідачем, інші виконавці та виробники даної послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в м.Ніжині відсутні. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність позивачем факту надання ним послуг по забезпеченню тепловою енергією нежитлового приміщення в м.Ніжині за адресою: вул. Шевченко, 96-б/1, яке передано на баланс КП «ОКМ».

Судом встановлено, що ТОВ «НТМ» виставляло КП «ОКМ» рахунки-фактури на оплату теплової енергії.

Але, як вбачається з матеріалів справи, відповідач оплату за отриману теплову енергію в період з 01.10.2019 по 30.04.2020 не здійснив, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість перед позивачем за поставлену теплову енергію за адресою вул. Шевченко, 96-б/1 в м. Ніжині у розмірі 10178,06 грн.

Позивачем до позовної заяви додано вимогу про сплату боргу, що направлена на адресу відповідача листом №01-07/1059 від 22.05.2020 (а.с. 55), зокрема, за адресою вул. Шевченко, 96-б/1 в м. Ніжині.

Матеріали справи містять відповідь відповідача на зазначену вимогу, у якій відповідач зазначив, що Комунальне підприємство Оренда комунального майна не має жодного відношення, зокрема, до приміщення по вул. Шевченко, 96-б/1 в м. Ніжині.

Позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою про сплату боргу, що направлена на адресу відповідача листом №01-07/1132 від 11.08.2020, зокрема, за адресою надання послуги: вул. Шевченко, 96-б/1 в м. Ніжині.

Позивач у позовній заяві зазначив, що зазначені вимоги були залишені відповідачем без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію.

22 жовтня 2020 року між Комунальним підприємством Оренда комунального майна та Комунальним підприємством «Виробниче управління комунального господарства» було укладено договір №1 про заміну боржника у зобов`язанні.

Згідно умов укладеного договору №1 про заміну боржника у зобов`язанні первісний боржник КП Оренда комунального майна переводить на нового боржника КП «Виробниче управління комунального господарства» грошові зобов`язання по стану на 01 жовтня 2020 року з оплати послуг з теплопостачання до нежитлового приміщення комунального права власності, розташованого за адресою: 16600, вул. Шевченка, 96-б/1 м. Ніжин Чернігівська область. Сума грошових вимог кредитора, ТОВ НіжинТеплоМережі до первісного боржника, КП Оренда комунального майна, складає 10178,06 грн.

Відповідно п. 1.3. договору кредитор надає згоду на заміну первісного боржника у зобов`язанні, зазначеному а п. 1.1 договору на нового боржника.

Матеріали справи також містять повідомлення про згоду на переведення боргу ТОВ НіжинТеплоМережі №01-07/1658 від 22.10.2020, яким ТОВ НіжинТеплоМережі надало згоду на переведення боргу в сумі 10178,06 грн від КП Оренда комунального майна на КП «Виробниче управління комунального господарства».

Таким чином, враховуючи укладення договору №1 про заміну боржника у зобов`язанні від 22 жовтня 2020 року та наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про переведення боргу у розмірі 10178,06 грн від КП Оренда комунального майна на КП «Виробниче управління комунального господарства» з оплати послуг з теплопостачання до нежитлового приміщення комунального права власності, розташованого за адресою: 16600, вул. Шевченка, 96-б/1 м. Ніжин Чернігівська область.

Враховуючи викладене вище, доводи відповідача та співвідповідача, в яких наведені заперечення щодо існування заборгованості за співвідповідачем у розмірі 10178,06 грн з оплати послуг з теплопостачання до приміщення, розташованого за адресою: 16600, вул. Шевченка, 96-б/1 м. Ніжин, є необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними у справи доказами.

Більш того, слід зазначити, що укладенням договору №1 про заміну боржника у зобов`язанні від 22 жовтня 2020 року, відповідач визнав користування ним послугою з теплопостачання, яка надавалась до нежитлового приміщення, розташованого за адресою: 16600, вул. Шевченка, 96-б/1 м. Ніжин Чернігівська область.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною першою ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами статей 509, 526 Цивільного кодексу України та статей 173, 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строк оплати відповідно до вимог законодавства настав, доказів оплати поставленої теплової енергії матеріали справи не містять, борг перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, а його розмір підтверджується наявними матеріалами справи та не спростований відповідачем та співвідповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги в частині стягнення боргу за поставлену теплову енергію за адресою вул. Шевченко, 96-б/1 в м. Ніжині у розмірі 10178,06 грн.

Враховуючи підтвердження належними та допустимими доказами у справі переведення боргу в сумі 10178,06 грн з відповідача на співвідповідача, з співвідповідача підлягає стягненню на користь позивача 10178,06 грн боргу за поставлену теплову енергію за адресою вул. Шевченко, 96-б/1 в м. Ніжині.

Інші доводи та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі Проніна проти України, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах Трофимчук проти України, Серявін та інші проти України обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на співвідповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального підприємства Виробниче управління комунального господарства (, 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Чернігівська, 128) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніжин Тепло Мережі" (вул. Глібова, 1, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600, ) 10178,06 грн боргу та 853,24 грн судового збору.

3.В іншій частині позову відмовити.

4.Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 11 лютого 2021 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/