РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.02.2021Справа № 910/19219/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення 4 999,76 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив про стягнення з відповідача 4 999,76 грн. страхового відшкодування на підставі ст.ст. 1166, 526 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування".

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.03.2019 року відбулася ДТП за участю транспортного засобу УАЗ, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (особа винна в ДТП), транспортного засобу Chevrolet, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу МАЗ, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 (застрахований у позивача транспортний засіб), внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 9 999,52 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу УАЗ, державний номер НОМЕР_1 , водія якого було визнано винуватцем в ДТП, було застраховано в Приватному акціонерному товаристві "Українська пожежно-страхова компанія".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

26.01.2021 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд в позові відмовити з тих підстав, що шкода була заподіяна взаємопов`язаними, сукупними діями двох водіїв, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.03.2019 року відбулася ДТП за участю транспортного засобу УАЗ, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу Chevrolet, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу МАЗ, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.05.2019 року по справі №405/2260/19 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

18.04.2017 року між ПТ «Ломбард-ЮА «Коваленко, Кирпичова і компанія» (страхувальник) та АТ «Страхова компанія «Країна» було укладеного договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №10/УА/197269-5/2.1.5, відносно транспортного засобу МАЗ, державний номер НОМЕР_3 , на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

На підставі страхового акту №10/53532/2.1.5.1 від 23.05.2019 року позивач, виконуючи свої зобов`язання за договором, здійснив відшкодування завданої страхувальнику шкоди у розмірі 9 999,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3833 від 22.04.2019.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем УАЗ, державний номер НОМЕР_1 , встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля УАЗ, державний номер НОМЕР_1 , за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" на підставі договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО3362473.

АТ "Страхова компанія "Країна" звернулось до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з претензією №6754 від 05.06.2019 року про виплату страхового відшкодування у розмірі 4 999,76 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у спорах, пов`язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю МАЗ, державний номер НОМЕР_3 , було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, ліміту відповідальності, за вирахуванням суми франшизи встановленої полісом, сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті відповідачем на користь позивача становить 4 999,76 грн. (9 999,52 грн. - розмір матеріальної шкоди) - 4 999,76 грн. (часткове відшкодування) - 00 грн. (безумовна франшиза).

Доказів сплати вказаного страхового відшкодування відповідачем суду не надано.

Судом було надано належну оцінку доводам відповідача викладеним у відзиві на позовну заяву, проте посилання на те, що шкода була заподіяна взаємопов`язаними, сукупними діями двох водіїв, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не підтверджена відповідачем жодними доказами та повністю спростовується постановою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 07.05.2019 року по справі №405/2260/19, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позов про стягнення 4 999,76 грн. страхового відшкодування є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул.Кирилівська, 40, ) на користь Акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" (вул.Електриків 29А, м.Київ, 04176, ) 4 999 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 76 коп. страхового відшкодування та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 15.02.2021р.

Суддя С.О. Чебикіна